ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/7533/25  Номер провадження 22-ц/814/774/26	Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н.Л.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Триголова В.М.
суддів Дорош А.І., Лобова О.А.
Секретар:Горбун К.О.
Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , адвоката Гордієнко Наталії Віталіївни на ухвалу Київського районного суду міста Полтави від 11 вересня 2025 року по справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства, про визнання дружини членом сім`ї чоловіка, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, -
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернулася в Київський районний суд м. Полтави з заявою в порядку окремого провадження, в якій просила встановити факт спільного проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків дружини, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , та чоловіка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , станом на день його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 . Просить визнати дружину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , членом сім`ї її чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , станом на день його смерті, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Ухвалою Київського районного суду міста Полтави від 11 вересня 2025 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження в справі в порядку окремого провадження за заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства, про визнання дружини членом сім`ї чоловіка.
Непогодившись із вказаним рішенням суду його в апеляційному порядку оскаржив заявник ОСОБА_1 .Скарга мотивована тим, що ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права .
Встановлення даного факту необхідно для реалізації права ОСОБА_1 на отримання після смерті чоловіка одноразової грошової допомоги як члену сім`ї відповідно до Закону України № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Адже Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області було відмовлено ОСОБА_1 в здійсненні страхових виплат в зв`язку з відсутністю доказів проживання заявниці однією сім`єю з померлим чоловіком, про що зазначено у відмові Головного управління ПФУ в Полтавській області від 30.07.2025 року, копія якої була додана до заяви.
Апелянт вказує, що шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не був розірваний так як після винесення судом рішення від 16 червня 2010 року чоловік та дружина не звернулися до органів РАЦС для оформлення розірвання шлюбу і отримання свідоцтва про розірвання шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим повторно 05.02.2025 року, копія якого була додана до заяви про встановлення факту. Інший спадкоємець відмовився від прийняття спадщини на користь заявниці, про що зазначено в повідомленні нотаріуса від 10.09.2025 року № 284/01-16, копія якого була додана до заяви. Відповідно немає жодного спору про право.
Окрім того, місцевий суд не звернув увагу, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в здійсненні страхових виплат пов`язана виключно з тим, що ГУ ПФУ не може самостійно визначити факт проживання однією сім`єю чоловіка та дружини у яких місце проживання зареєстроване за різними адресами . За встановленням саме цього факту ОСОБА_1 і звернулася до суду. Встановлення саме такого юридичного факту законом віднесено до категорії справ окремого провадження.
Також, суд першої інстанції не взяв до уваги те, що в даному випадку наявність рішення суду від 16 червня 2010 року при наявності свідоцтва про шлюб виданого повторно 05 лютого 2025 року не спростовує існування шлюбних відносин і, тим більше, не може бути перешкодою для встановлення факту проживання однією сім`єю.
З урахуванням вказаних обставин заявник в інтересах якого діє ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу Київського районного суду міста Полтави від 11 вересня 2025 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У справі встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб виданого повторно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 25 квітня 1986 року уклали шлюб.
Згідно Акту розслідування групового нещасного випадку внаслідок ракетного обстрілу, що стався на території, закріпленій за військовою частиною НОМЕР_3 , що знаходиться за адресою:, АДРЕСА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 о 09 год 10 хв ,  ОСОБА_2 –помер.
Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4  ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 16.06.2010 в справі № 2-2475/10, яке набрало законної сили, шлюб, зареєстрований 13.02.1986 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , розірвано.
Згідно Свідоцтва про право на спадщину від 08 квітня 2025 року ОСОБА_1 зазначена дружиною померлого ОСОБА_2 .
Відповідно до листа ГУ Пенсійного фонду України в Полтавській області від 30.07.2025 у зв`язку із ти , що ОСОБА_1 на день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована за іншою адресою , на звернення про виплату одноразової допомоги на сім`ю прийнято постанову про відмову у здійсненні страхових виплат/наданні соціальних послуг №16001-84495556/16001-84495556-2025-2 від 24.06.2025. Зазначено , що у разі встановлення різних адрес зареєстрованого місця проживання, зокрема, дружини (чоловіка) та померлого потерпілого на дату настання нещасного випадку, територіальні органи Фонду можуть керуватися судовим рішенням щодо визначення кола осіб, що належать до складу сім`ї.
Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями встановленими цією главою.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі cуд першої інстанції посилався на положення ч.4 ст. 315 ЦПК України та виходив з того, що зі змісту вимог заявника вбачається спір про право.
За приписами ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 1 постанови № 5 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" (із змінами внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.1998 року) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:
- згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;
- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;
- заявник не має можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;
- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Таким чином, поняття "спір про право" пов`язане виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів не може бути й спору про право.
Згідно ч. 1 ст.293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ч. 1 ст. 315 ЦПК України, який не є вичерпним.
Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що суттєвою ознакою окремого провадження є безспірність розгляду справи. При цьому, суд, розглядаючи заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, не встановлює нових фактів, а лише підтверджує наявність або відсутність таких фактів у разі неможливості заявником одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт.
В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася із заявою в якій зазначила, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, ведення спільного господарства, про визнання дружини членом сім`ї чоловіка має для неї юридичне значення, оскільки необхідне для призначення та виплати одноразової допомоги як члену сім`ї відповідно до Закону України № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», тобто заявник чітко зазаначила обставини, які вказують на наявний спір про право.
Зважаючи на викладене, висновок суду про відмову у відкритті провадження з підстав, передбачених ч. 4 ст. 315 ЦПК України, є законним та обґрунтованим.
Отже, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на власному тлумаченні і розумінні заявником положень ЦПК України, вони не спростовують правильність висновків суду першої інстанцій і не дають підстав вважати, що районним судом порушено норми процесуального права або неправильно застосовано норми матеріального права, які передбачені статтею 379 ЦПК України як підстави для скасування судового рішення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст.367,374ч. 1 п. 1,375,382,383,384 ЦПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 , адвоката Гордієнко Наталії Віталіївни  – залишити без задоволення.
Ухвалу Київського районного суду міста Полтави від 11 вересня 2025 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя: В.М. Триголов

Судді: А.І. Дорош

О.А. Лобов