ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 599/207/26	Головуючий у 1-й інстанції Іваницький О.Р. 	
Провадження № 33/817/175/26 	Доповідач - Ваврів І.З.	
Категорія - ч.1 ст.184 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2026 р. м.Тернопіль
Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. 
розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Кметика В.С. на постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 27 лютого 2026 року, 

в с т а н о в и в:

Постановою Зборівського районного суду Тернопільської області від 27 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 1020 гривень в дохід держави.
Як визнав суд, 27 січня 2026 року близько 18 год. 00 хв., в АДРЕСА_1 виявлено порушення громадянкою ОСОБА_1 вимог ст.150 СК України, а саме невиконання належним чином батьківських обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого вона залишила без нагляду на 12 днів. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги ст.184 ч.1 КУпАП. 

В апеляційній скарзі захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвокат Кметик В.С. оскаржувану постанову вважає незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Вважає, що суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до дослідження та оцінки доказі по справі, що потягло за собою необґрунтоване судове рішення, а тому постанова підлягає скасуванню.
Зазначає, що суд визнав вину доведеною фактично лише протоколом про адміністративне правопорушення, інших доказів у мотивувальній частині постанови суд не навів.
Звертає увагу на те, що у протоколі не відображено повного і конкретного викладу фактичних даних, які б безспірно свідчили про склад правопорушення за ч.1 ст. 184 КУпАП саме в діях ОСОБА_1 ; у протоколі не зазначені свідки події; у постанові не вказано, що були допитані потерпілі або інші очевидці; саму особу, на яку складено протокол, суд також не допитав, оскільки розглянув справу за її відсутності. За таких умов, на думку скаржника, протокол залишився неперевіреним твердженням службової особи. 
Також захисник вказує, що мотивувальна частина постанови містить лише загальне посилання на протокол та норму закону без належного обґрунтування. Суд, за твердженням апелянта, не навів юридичного зв`язку між встановленими обставинами та елементами складу адміністративного правопорушення, не зазначив, які саме дії чи бездіяльність ОСОБА_1 визнав доведеними, якими доказами це підтверджується, а також не обґрунтував належність і допустимість таких доказів. 
Апелянт вказує, що постанова не містить відомостей про дослідження доказів, заслуховування пояснень учасників справи чи вирішення клопотань, що, на думку захисника, не відповідає вимогам ст. 279, 280, 283 КУпАП і не дає можливості перевірити повноту та об`єктивність з`ясування обставин справи. 
Вказує, що суд не дослідив інших доказів , не допитав свідків, не допитав потерпілих , не заслухав саму особу, щодо якої складено протокол, оскільки розглянув справу без її участі. Фактично протокол працівника поліції залишився єдиним доказом , на який послався суд.
Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не встановив об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП, оскільки не визначив, у чому саме полягало ухилення ОСОБА_1 dід виконання батьківських обов`язків, не навів конкретних дій або бездіяльності, які б утворювали склад адміністративного правопорушення, та не зазначив якими доказами підтверджується наявність такого ухилення. 
Просить скасувати постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 27 лютого 2026 року відносно ОСОБА_1 і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.184 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Одночасно ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_1 не була присутня у судовому засіданні через те, що не була належним чином повідомлена судом про розгляд справи, а про існування оскаржуваної постанови дізналася лише 12.03.2026 року, коли через електронний суд надійшло повідомлення в іншій справі, яка перебуває на розгляді Козівського районного суду, і саме там була долучена копія постанови Зборівського районного суду.
До матеріалів справи долучено копію цифрового акту про шлюб "5075" від 04.03.2026 року, з якої вбачається що ОСОБА_1 04.03.2026 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_4 і змінила прізвище на ОСОБА_1 .

В судове засідання учасники провадження, які належним чином повідомлялися про дату, час місце розгляду справи не з`явилися.
Захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокат Кметик В.С. направив до апеляційного суду заяву, за змістом якої просить, за узгодженої позиції із своєю підзахисною, розглядати справу за їх відсутності.
Відповідно до ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
За наведених обставин, вважаю, що розгляд справи можливо провести без участі осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків. 
За загальним правилом, визначеним ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк, за заявою особи щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_1 , як особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, участі у розгляді справи судом першої інстанції не брала, а про прийняте рішенням про притягнення її до адміністративної відповідальності дізналась 12 березня 2026 року після отримання копії оскаржуваної постанови поштою, що підтверджується матеріалами справи. (а.с.14)
Судом встановлено, що апеляційна скарга на постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 27 лютого 2026 року подана 13 березня 2026 року, що стверджується відміткою суду про вхідну кореспонденцію. (а.с.17)
За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено апелянтом з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. 
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. 
Відповідно до ст.278 КУпАП при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
За змістом ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити зокрема опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення та прийняте у справі рішення.
Цих вимог закону при вирішенні питання про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП судом першої інстанції дотримано не було.
Як убачається з матеріалів справи, постановою судді Зборівського районного суду Тернопільської області від 27 лютого 2026 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Так, із мотивувальної частини оскаржуваної постанови вбачається, що суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 , фактично обмежившись формальним посиланням лише на протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД №735066 від 27 січня 2026 року, не дослідивши належним чином зібрані у справі докази та не надавши їм оцінки в сукупності, як цього вимагають положення ст. 251 КУпАП.
Судом не наведено аналізу доказів, які містяться в матеріалах справи, не зазначено, які саме обставини встановлені на їх підставі, а також не викладено мотивів, з яких суд дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Також із матеріалів справи вбачається, що розгляд справи судом першої інстанції проведено як за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що свідчить про порушення її права на захист, гарантованого ст. 268 КУпАП, так і за відсутності інших осіб, пояснення яких щодо обставин події долучені до матеріалів справи.
Таким чином, суд першої інстанції не забезпечив безпосередності дослідження доказів, не допитав особу, яка притягується до відповідальності, не викликав та не допитав свідків, що є істотним порушенням процесуальних вимог щодо забезпечення повности та об`єктивності розгляду справи.

За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що під час розгляду справи судом першої інстанції допущено істотні порушення норм процесуального права, які безпосередньо перешкодили всебічному, повному й об`єктивному з`ясуванню обставин справи. 
Так, відповідно до положень ст.ст. 26 і 27 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", п.20 ч.1 ст. 3 та Глави 31 КПК України до компетенції апеляційного суду віднесено перегляд рішень судів першої інстанції у межах обставин, які були предметом розгляду у суді першої інстанції.
Тобто, судове рішення ухвалене у першій інстанції судом апеляційної інстанції може переглядатись лише щодо тих обставин, які досліджувались у суді першої інстанції, яким суд першої інстанції надав відповідну оцінку та зробив висновки у формі судового рішення.
За умови не дослідження обставин у суді першої інстанції суд апеляційної інстанції позбавлений можливості ухвалити щодо цих обставин рішення по суті, оскільки вчинення таких дій виходить за межі компетенції апеляційного суду, як суду уповноваженого на перевірку законності та обґрунтованості висновків суду першої інстанції, викладених у судовому рішенні.
Враховуючи зазначене, апеляційний суд позбавлений можливості переглянути рішення суду першої інстанції по даній справі щодо його законності, а тому, суд, застосувавши за аналогією закону положення ст.9, ст.412, ст. 415 КПК України вважає за можливе постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 27 лютого 2026 року щодо ОСОБА_1 скасувати та призначити новий розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП у суді першої інстанції. 
При новому розгляді необхідно врахувати викладене в даній постанові, усунути зазначені недоліки, повно, всебічно і об`єктивно дослідити обставини справи та прийняти законне та обґрунтоване судове рішення.
Оскільки постанова суду скасовується у зв`язку з істотним порушенням вимог законодавства про адміністративні правопорушення, доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого останній правопорушення мають перевірятися при новому розгляді.

Керуючись ст.ст.256, 278, 294 КУпАП, - 

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвокату Кметику В.С. строк на апеляційне оскарження постанови Зборівського районного суду Тернопільської області від 27 лютого 2026 року.
Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, адвоката Кметика В.С.- задовольнити частково.
Постанову Зборівському районного суду Тернопільської області від 27 лютого 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, - скасувати. 
Матеріали даної справи повернути до Зборівського районного суду Тернопільської області на новий розгляд. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя