26.03.2026  	  	

Справа №607/19874/24
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2026 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: 
- головуючої судді Черніцької І.М.
- за участю секретаря судового засідання Кокітко І.В.

з участю: адвокатів Вербицького О.Р., Висоцької Х.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору – Моторне (транспортне) страхове бюро України, акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Гарант» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із позовом до ОСОБА_2 , який згодом уточнила, та просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду, як різницю між страховим відшкодуванням і витратами позивача на відновлення автомобіля, у розмірі 100 798,70 грн, 7066.96 грн – 3% річних, 19454.76 грн інфляційних втрат та 20 000 грн моральної шкоди, на загальну суму 147 320.42 грн
В обґрунтування вимог позивач вказала, що 30 листопада 2022 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_1 , під керування відповідача, в результаті якої пошкоджено належний їй автомобіль Jaguar XF, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 . На місці ДТП було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, де відповідач визнав свою у вину. На момент настання даної ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у АТ «СК «Мега-Гарант». Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну становить 160 000 грн, франшиза 2500 грн. Згідно Звіту про оцінку №220/22 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 08 грудня 2022 року, ринкова вартість автомобіля Jaguar XF, д.н.з. НОМЕР_2 , з урахуванням проценту додаткового зменшення ринкової вартості на момент здійснення дослідження становить 535 834,78 грн, вартість відновлюваного ремонту після пошкодження 160 991,20 грн, а матеріальний збиток завданий власнику автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу для страхового відшкодування становить 60 192,50 грн. Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 06.12.2026 року стягнуто із страховика на її користь страхове відшкодування у розмірі 60 192.50 грн. Відповідачем повернуто їй 2500 грн франшизи.
Посилаючись на наведене та те, що страхова компанія має обов`язок щодо відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 60 192,50 грн, просила задовольнити позов. 
Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19 вересня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правила загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 17 жовтня 2024 року, яку занесено до протоколу судового засідання, залучено до участі у справі третіх осіб, без самостійних вимог Моторне (транспортне) страхове бюро України та акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Гарант».
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 листопада 2024 року частково задоволено клопотання відповідача та призначено судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручено експертам Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 листопада 2024 року виправлено описку в ухвалі Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 листопада 2024 року про призначення експертизи, зазначивши у п`ятому абзаці резолютивної частини ухвали дату, станом на яку потрібно визначити вартість матеріального збитку «30 листопада 2022 року», замість «30 листопада 202 року».
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 січня 2025 року поновлено провадження у справі та призначено судове засідання.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 січня 2025 року передоручено проведення судової автотоварознавчої експертизи Тернопільському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України. Провадження зупинено на час проведенням даної експертизи.
Ухвалою суду від 10 березня 2025 року поновлено провадження у справі.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 квітня 2025 року задоволено клопотання судового експерта. Уточнено питання для проведення експертизи, надано додаткові матеріали. Зобов`язано позивача надати на вимогу експерта колісний транспортний засіб «Jaguar XF». Зобов`язано відповідача отримати в Тернопільському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі МВС рахунок-фактуру на оплату вартості проведення експертизи. Направлено матеріали справи для продовження проведення судової автотоварознавчої експертизи. Зупинено провадження у справі.
Ухвалою суду від 07 травня 2025 року поновлено провадження у справі.
Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 червня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі на підставі вимог п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК.
Відповідач подав відзив на позов. Вказав, що долучений позивачем до позову примірник Повідомлення про ДТП відрізняється від примірника, який є у нього. Зокрема, у п. 14 «Мої зауваження» Повідомлення про ДТП він будь-яких пояснень, у тому числі про визнання вини, не зазначав. Протокол про адміністративне правопорушення щодо нього не складався, постанова суду не виносилась, а тому він не є винуватцем даної ДТП. Факт складення Повідомлення про ДТП підтверджує те, що на момент ДТП між ними був відсутній спір щодо обставин та обсягу пошкоджень. Крім того, його цивільно-правова відповідальність була застрахована в АТ «СК «Мега-Гарант» та ліміт за шкоду, завдану майну становить 130 000, франшиза 2500 грн. А тому вважає, що на страховика покладений обов`язок відшкодувати завдану шкоду в межах ліміту відшкодування. Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 06 грудня 2024 року у справі № 607/8423/24 стягнуто із АТ «СК «Меган Гарант» на користь позивача 60 192,50 грн страхового відшкодування, 4500 грн за проведення Звіту про оцінку, три проценти річних, інфляцію та 5000 грн моральної шкоди. Вважає, що шкода позивачу відшкодована у повному обсязі. Долучений позивачем до позову Звіт про оцінку № 220/22 від 09 грудня 2022 року проведений без його участі, а ціни зазначені експертом на запасні частини є завищеними. Такий Звіт виконано оцінювачем, який не є судовим експертом, наданий без огляду ТЗ, а тому не є належним доказом у справі. Також вказав, що позивачем відремонтовано транспортний засіб, однак доказів щодо понесення ним витрат на ремонт автомобіля не надано. Оскільки у відповідача не виникло грошового зобов`язання з відшкодування шкоди, відсутнє рішення, яке може свідчити про прострочення боржником виконання зобов`язання, підстав для стягнення трьох процентів річних та інфляції не має. Моральна шкода відшкодовується одноразово та рішенням Київського районного суду м.Харкова від 06.12.2024 року на користь позивача вже стягнуто 5000 грн завданої моральної шкоди. Посилаючись на наведене, просив відмовити у позові.
Представник МТСБ Висоцька Х.О. подала письмові пояснення. Вказала, що на даний час страхова компанія «Мега-Гарант» перебуває у процесі припинення. Однак, така обставина не зумовлює будь-яких підстав для виплати МТСБУ позивачу страхового відшкодування. Обов`язок з виконання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, у разі недостатності коштів та майна страховика, покладено на МТСБУ з моменту визнання страховика банкрутом або ліквідації. На даний час страхова компанія не ліквідована та не визнана банкрутом, а тому підстав для покладення на МТСБ обов`язку з відшкодування страхової виплати позивачу не має. Також просила стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн.
У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив задовольнити.
Відповідач та його адвокат в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідач та адвокат Кайда Н.Я. були присутні у попередніх судових засідання, заперечили щодо задоволення позову, з підстав викладених у відзиві. 
Акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Гарант» в судове засідання не з`явилось, хоча про час та місце його було повідомлено у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомило про причини своїх неявки.
Судом встановлено, що власником транспортного засобу Jaguar XF, реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 02.08.2022 року
30 листопада 2022 року по проспекту Злуки в м. Тернопіль близько 11 го 30 хв мала місце ДТП з участю автомобіля Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_1 , під керування ОСОБА_2 та автомобіля Jaguar XF, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . На місці ДТП було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, що підтвердили сторони в судовому засіданні.
Як вбачається із повідомлення про ДТП від 30.11.2022 року, останнє підписане обома учасниками ДТП ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . У Розділі 12 «Обставини», учасником ДТП ОСОБА_2 поставлено відмітки у п.п. 13 та 17, а саме: під час повороту ліворуч та під час порушення знаку переваги руху або червоного світла. Зі сторони іншого учасника ОСОБА_5 будь- які відмітки у Розділі 12 «Обставини» не здійснені. У розділі 11 значено видимі пошкодження транспортних засобів, у тому числі Jaguar XF, д.н.з. НОМЕР_2 : фара права передня, капот, бампер,решітка, рама номерного знака. 
Також учасниками ДТП зображено Схему ДТП, згідно якої встановлено, що відповідач керуючи транспортним засобом Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи із другорядної дороги, де стоїть знак дати дорогу, не надав перевагу транспортному засобу Jaguar XF, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулось зіткнення.
Вказані обставини не заперечив ОСОБА_2 у судовому засіданні.
Будучи присутнім у судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що не заперечує факт ДТП та її обставини. На місці ДТП вони викликали поліцію, однак враховуючи те, що пошкодження були незначні, які мали відшкодуватись страховиком, вони вирішили скласти повідомлення про ДТП. Він оплатив ОСОБА_6 франшизу, оскільки так було передбачено умовами його страхового полісу. Вказав, що не заперечує свої вини у її вчиненні, однак вважає, що також є вина іншого водія ОСОБА_3 . 
На час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у АТ «СК «Мега-Гарнат», що не заперечувалось сторонами та підтверджується рішенням Київського районного суду м.Харкова від 06.12.2024 року.
Відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів цивільна правова відповідальність водія транспортного засобу марки Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована у АТ «СК «Мега-Гарант», ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майна — 130 000 грн, франшиза 2500,00 грн (а.с 91 Т. 1).
30 листопада 2022 року ОСОБА_4 повідомив АТ «СК «Мега-Гарант» про ДТП, в якому зазначив, що 30.11.2022 о 11.30 год водій автомобіля «Jaguar XF», д.н.з. НОМЕР_2 , рухався по лівій смузі руху на проспекті Злуки в напрямку вулиці Збаразька. Під`їхавши до перехрестя вул. Спортивної та перехрестя Злуки, зі стоянки магазину «Універсал» виїхав автомобіль «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_1 , не надав перевагу в русі його автомобілю, не зважаючи на знак «Дати дорогу», внаслідок чого відбулося ДТП. Учасники ДТП зазначено: 1. транспортний засіб «Jaguar XF», д.н.з. НОМЕР_2 , власник ОСОБА_1 , водій ОСОБА_4 ; 2. транспортний засіб «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_4 , власник та водій ОСОБА_2 .  Зазначив, що водій оплатив франшизу та приблизний розмір завданої шкоди 150 000 грн, що підтверджується повідомлення про ДТП від 30.11.2022 (а.с. 9-10 Т. 1).
Цього ж дня ОСОБА_4 подав до АТ «СК «Мега-Гарант» заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 11 Т. 1).
Згідно роздруківки по банківській картці ОСОБА_4 встановлено, що 01.12.2022 ОСОБА_2 перерахував ОСОБА_4 2500,00 грн франшизи (а.с. 50 Т.1), що також підтвердив у судовому засіданні відповідач.
Відповідно до Звіту про оцінку № 220/22 автотоварознавчого дослідження транспортного засобу від 09.12.2022 року, складеного ФОП ОСОБА_7 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Jaguar XF», реєстраційний номер НОМЕР_5 - 160 991,20 грн. Вартість матеріального збитку транспортного засобу завданого власнику ТЗ (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу ТЗ) - 60 192,50 грн. 
Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 06 грудня 2024 року, яке набрало законної сили 17.01.2025 року, стягнуто з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Мега-Гарант» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування у розмірі 60192,50 грн, 4500,00 грн за проведення огляду та оцінки пошкодженого автомобіля і визначення матеріальних збитків, 26103,87 грн пені, 2084,34 грн 3% річних, 3040,56 грн втрат від інфляції, 5000,00 грн моральної шкоди, що загалом складає 100921 грн. 27 коп. 
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши зібрані наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи із наступного. 
В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
В силу вимог ст. 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
В силу вимог ст. 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що діяв на час виникнення спірних правовідносин), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Згідно з вимогами п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на час ДТП), у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. 
В силу вимог п. 33.2. ст. 33 даного Закону, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.
Вимогами ст. 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, серед іншого, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.
Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних прав у своїй постанові від 01.03.2013 № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (п. 14), при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).
При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (стаття 1194 ЦК України).
Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі №755/7666/19.
Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 30 листопада 2022 року з вини ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом марки Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_1 , сталася ДТП в результаті якої було пошкоджено належний позивачу транспортний засіб марки Jaguar XF, д.н.з. НОМЕР_2 .
Вказаний факт підтверджується повідомленням про ДТП, рішенням Київського районного суду м.Харкова від 06 грудня 2024 року, яке відповідачем не оскаржене, фактом сплати відповідачем на рахунок ОСОБА_4 2500 грн. 
Сам по собі факт відсутності у Повідомленні про ДТП у Розділі 14 «Мої Зауваження» будь-яких записів, у тому числі про те, що відповідач визнає свою вину у вчиненні даної ДТП, не спростовує вищевказаних обставин встановлених судом на підставі зібраних у справі доказів, які оцінені у їх сукупності, і те, що у Розділі 12, відповідач зазначив про обставини ДТП та допущені ним порушення ПДР. 
Факт складення та підписання двома учасникам ДТП повідомлення про ДТП підтверджує те, що вони дійшли згоди щодо обставин скоєння ДТП, які відображені у такому повідомленні.
Більше того, присутній у судовому засіданні відповідач не заперечив своєї вини у вчиненні даної ДТП. 
Доводи відповідача про наявність вини також іншого учасника ДТП є безпідставними, оскільки не підтвердженні жодними доказами. 
На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу марки Volkswagen Jetta, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 була застрахована у АТ «СК « Мега-Гарант».
Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 06 грудня 2024 року стягнуто з страхової компанії на користь позивача вартість матеріального збитку (вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу ТЗ) - 60 192,50 грн, згідно Звіту про оцінку майна від № 220/22 від 09.12.2022 року.
Позивач просить стягнути з відповідача 100 798,70 грн як різницю між фактичним її розміром та страховою виплатою .
Винуватець повинен відшкодувати потерпілому різницю між завданим збитком та страховою виплатою. 
Стала позиція, яка відображена у ряді постанов Верховного Суду, у тому числі і у рішеннях Великої Палати. Суть зводиться до того, що з винуватця можна стягнути лише ті суми, які не платить страхова, до яких, як правило відносяться: знос авто, франшиза, розмір збитку понад страхову суму. Якщо потерпілий заявляє вимогу до винуватця про відшкодування тих платежів, які повинна сплатити страхова компанія, то суд повинен відмовити в задоволенні таких позовних вимог. Єдине виключення – сам винуватець згоден самостійно покрити розмір завданого збитку, який повинен бути покритий страховою компанією.
До такого правового висновку прийшов Верховний Суд у постановах: № 204/5314/18 від 25.11.2021 року; № 208/2600/17 від 27.10.2021 року; № 205/1314/16-ц від 20.10.2021 року; № 362/3043/18 від 06.10.2021 року; № 753/311/17 від 06.10.2021 року; № 128/1453/18 від 06.10.2021 року; № 369/11644/16-ц від 04.08.2021 року; № 759/24061/19 від 28.07.2021 року; № 523/7115/18 від 30.06.2021 року; № 204/4050/17 від 03.06.2021 року; № 607/17727/18 від 19.05.2021 року; № 523/3212/19 від 24.03.2021 року; № 753/11069/16 від 17.02.2021 року; № 760/5686/17 від 17.02.2021 року; № 592/8115/18 від 03.02.2021 року.
Враховуючи вищенаведене, суд доходить переконання, що розмір матеріальної шкоди, завданої позивачу, як власнику пошкодженого транспортного засобу становить 160 991,20 грн, оскільки доказів на підтвердження іншого розміру збитків чи спростування доказів, наданих позивачем, відповідачем не надано.
Визначаючи розмір завданих позивачу матеріальних збитків внаслідок ДТП, яка мала місце 30.11.2022 року, судом враховано, що загальний розмір матеріальних збитків завданих позивачу становить 160 991.20 грн. При цьому, 60 192.50 грн стягнуто із страховика, а різницю між розміром збитків та страховою виплатою на суму 100 798.7 рн (160 991.20- 60 192.50) повинен відшкодувати винуватець ДТП.
При визначенні розміру матеріальної шкоди, суд приймає до уваги наданий позивачем Звіт про оцінку, оскільки будь-яких інших доказів щодо вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля відповідач суду не надав.
Так, ухвалою суду було часткового задоволено клопотання сторони відповідача щодо призначення авто-товарознавчої експертизи, однак така експертиза не була проведена, оскільки у судовому засіданні при розгляді клопотання експерта сторона відповідача повідомила, що не буде оплачувати таку експертизу та просить повернути матеріали справи. 
Суд критично оцінює твердження сторони відповідача про те, що суд призначив експертизу в іншій експертній установі, ніж ним було заявлено у клопотанні, тому така експертиза не була ним оплачена, оскільки відповідач не оскаржував ухвалу суду про призначення експертизи, відтак погодився із висновками суду.
Суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що Звіт про оцінку № 220/22 проведений без його участі, оскільки самі по собі такі доводи, за відсутності інших порушень, не спростовують висновків такого Звіту.
Доводи відповідача про те, що ціни зазначені експертом на запасні частини є завищеними, Звіт наданий без огляду ТЗ та позивачем відремонтовано транспортний засіб є безпідставними та жодними доказами не підтверджені.
Крім того, у Звіті Розділ 1 зазначено, що проведено огляд ТЗ у присутності представника власника.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 зазначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом № 1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом № 1961-IV випадках - МТСБУ), та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом № 1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку), винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. 
Враховуючи вищенаведені вимоги закону, суд вважає, що факт заподіяння позивачу матеріальної шкоди внаслідок дорожньо–транспортної пригоди, яка мала місце 30 листопада 2022 року, з вини відповідача, знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, а тому враховуючи встановлені обставини справи, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення на користь позивача з ОСОБА_2 100 798. 70 грн як різниці між розміром збитків та страховою виплатою.
Щодо вимог про стягнення трьох процентів річних та інфляції.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).
У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц.
По своїй суті зобов`язання про відшкодування майнової шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру відшкодування.
Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки відшкодування шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір відшкодування шкоди.
Тільки після конкретизації змісту зобов`язання про відшкодування шкоди за допомогою рішення суду або договору про відшкодування шкоди, те чи інше зобов`язання може бути кваліфіковане як грошове, і відповідно може відбутися прострочення боржника (особи, що завдала шкоди) щодо його виконання.
Подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 757/3725/15-ц, від 16 червня 2021 року в справі № 910/14341/18, від 22 грудня 2022 року в cправі № 902/1301/21, від 06 грудня 2023 року в справі № 522/12406/22, від 29 січня 2025 року в справі № 201/1763/22 та від 23 квітня 2025 року у справі № 694/1482/21.
Однак, між сторонами спору договір про відшкодування шкоди не укладався, рішення суду про стягнення з відповідача на користь позивача майнової шкоди не ухвалювалося.
За таких обставин, оскільки конкретизації змісту зобов`язання про відшкодування шкоди за допомогою рішення суду або договору про відшкодування шкоди не відбулося, прострочення виконання грошового зобов`язання у відповідача не настало, а тому суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача трьох відсотків річних та інфляційних втрат.
Щодо вимог про стягнення моральної шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна та втрати звичного способу життя, суд зазначає наступне.
Згідно з вимогами ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є:  шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого;  шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим;  шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим;  моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;  шкода, пов`язана із смертю потерпілого.
Разом з тим, із змісту рішення Київського районного суду м.Харкова від 06.12.2024 року встановлено, що позивач вже звертався із позов до страховика, де просив стягнути моральну шкоду через глибину емоційних та моральних страждань, незручності і обмеження у зв`язку з порушенням звичайного способу життя та життєвих зв`язків. Судом ухвалено рішення та стягнуто із страховика 5000 грн завданої моральної шкоди.
У цій справі, позивач також просить стягнути моральну шкоду завдану внаслідок пошкодження майна, втрати звичного способу життя, а тому суд приходить до висновку, що така шкода у достатньому розмірі вже стягнута з страховика.
Частиною п`ятою статті 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи наведене та те, що позивач вже реалізував своє законне право на відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок пошкодження майна, втрати звичного способу життя, підстав для стягнення моральної коди з відповідача суд не вбачає.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). 
Крім того, враховуючи висновки суду про часткове задоволення позову та вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1008 грн (100 798,70 *1/00), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Щодо заявлених МТСБ витрат на правову допомогу адвоката.
Згідно з вимогами ч. 12 ст. 141 ЦПК України, судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.
Представник третьої особи МТСБУ у своїх поясненнях не заперечував щодо стягнення матеріальної шкоди з відповідача та просив стягнути витрати, які планує понести МТСБУ у зв`язку з розглядом справи у розмірі 1000,00 грн.
На підтвердження понесених витрат представник МТСБУ надав витяг з договору № 3/4/2023 про надання послуг в сфері права від 21.12.2022 (а.с. 142-143 Т. 1), додаткову угоду до Договору №109 від 28.10.2024 (а.с. 147), згідно якої замовником передано, а виконавцем прийнято завдання на ведення від імені замовника справи за вказаною позовною заявою, вартість послуги 1000,00 грн.
Враховуючи викладене та часткове задоволення позову, з відповідача на користь третьої особи МТСБУ підлягають стягненню судові витрати у розмірі 684 грн (100 798.7*1000/147 320.42 грн) пропорційно до задоволеної частини вимог.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 81, 141, 263, 265, 272, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору – Моторне (транспортне) страхове бюро України, акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Гарант» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,задовольнити частково. 
Стягнути з  ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 100 798 (сто тисяч сімсот девяносто вісім) грн 70 коп матерільної шкоди завданої пошкодженням автомобіля та 1008 грн в рахунок сплаченого судового збору.
У задоволенні решти вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь Моторне (транспортне) страхове бюро України 684 грн витрат на правову допомогу адвоката.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи.
Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_6 .
Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП- НОМЕР_7 .
Треті особи: Моторне (транспортне) страхове бюро України, бульвар Русанівський, 8 м.Київ, код ЄДРПОУ 21647131.
Акціонерне товариство «Страхова компанія «Мега-Гарант», вул. Донця-Захаржевського, 6 кв. 8 м.Харків, код ЄДРПОУ – 30035289.
Повне рішення суду складено 06 квітня 2026 року.

Головуюча суддя       І.М. Черніцька