Справа №635/3142/25
Провадження по справі №3/635/204/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області
Суддя Харківського районного суду Харківської області Даниленко Т.П., 
за участі секретаря судового засідання Шевченко В.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Харківського районного суду Харківської області адміністративний матеріал, що надійшов з ВП №3 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП

В С Т А Н О В И В:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №299058 від 13.04.2025 водій ОСОБА_1 13.04.2025 о 08 годині 43 хвилин по вул. Лесі Українки, 229, в м. Мерефа Харківського району Харківської області керував транспортним засобом RENAULT ТRАFІС реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора та в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОКНЛ» у встановленому законом порядку відмовився.
Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно і належним чином шляхом направлення судових повісток за місцем проживання та смс-повідомлень на номер телефону, зазначеним в протоколі про адміністративне правопорушення, а також шляхом опублікування оголошення на офіційному вебсайті суду.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Шапошніков І.Є. подав до суду заяву про розгляд справи та клопотання про закриття адміністративної справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, який на даний момент проходить військову службу, та його представника.
У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 129 Конституції України, однією з основних конституційних засад судочинства є розумність строків розгляду справи судом.
Розгляд справи протягом розумного строку гарантовано і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Виходячи з положень ст. 268 КУпАП, під час розгляду даної категорії справ присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою.
В п. 41 рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" ( 974_256 ) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14.10.2003).
Верховним Судом в п. 34 постанови від 12.03.2019 по справі № 910/9836/18 також зазначено, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
В рішенні першої дисциплінарної палати Вищої Ради правосуддя від 25.01.2019 року № 194/1дп/15-19 зазначено, що з огляду на принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суди мають проводити розгляд справ за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).
Беручи до уваги, що судом вжито всіх необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 , його явка не була визнана судом обов`язковою, а також те, що протокол про адміністративне правопорушення складався в присутності ОСОБА_1 , суд констатує, що останній був обізнаний про розгляд відносно нього адміністративного матеріалу в суді, однак не виявив наміру скористатись своїми процесуальними правами,. За вказаних обставин, беручи до уваги строки розгляду адміністративного матеріалу, встановлені ст. 38 КУпАП, а також заяву про розгляд справи за його відсутності, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його представника на підставі наявних у справі доказів.
Суд, розглянувши заяву адвоката Шапошніков І.Є. про закриття провадження у справі, дослідивши матеріали справи, зазначає про таке.
Як вже зазначалось вище, представник ОСОБА_1 – адвокат Шапошніков І.Є. подав до суду клопотання, в якому просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання зокрема зазначає, що:
-акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння були складені не у присутності ОСОБА_1 , з цими документами його не ознайомлювали, про їх існування останній дізнався лише під час судового розгляду; 
-відеофіксація події є не безперервною;
- ОСОБА_1 не допускав порушення правил дорожнього руху, тому були відсутні підстави для зупинки транспортного засобу;
-в порушення вимог чинного законодавства ОСОБА_1 не були роз`яснені його права та наслідки відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;
-працівники поліції після того як ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі почали наполегливо роз`ясняти водієві його право відмовитись від такого огляду, чим ввели останнього в оману, та він заявив про відмову, однак зрозумівши згодом, що це є правопорушенням, ще раз підтвердив свою згоду на проходження огляду, в чому йому було відмовлено через те, що вже був складений протокол за ч.1 ст.130 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення, де вказує, що 13.04.2025 він дійсно керував транспортним засобом RENAULT ТRАFІС реєстраційний номер НОМЕР_2 був зупинений працівниками поліції в м. Мерефа Харківського району Харківської області по вул. Лесі Українки, 229. Правила дорожнього руху не порушував, алкогольні напої не вживав, раніше до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП не притягався. Надав працівникам поліції для огляду документи та транспортний засіб. Після того, як йому запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння два рази погоджувався, однак поліцейські не поспішали проводити такий огляд та роз`яснювали право відмовитись від проходження огляду. Оскільки він є недосвідченою людиною в правовому плані, спочатку погодився скористатись таким правом, оскільки йому не роз`яснили в якому медичному закладі треба проходити такий огляд, де він знаходиться і скільки це займе часу. Крім того, в автомобілі, який йому не належить знаходились продукти харчування та коштовні речі, які він мав передати іншій особі у цей день, тому він хвилювався, що треба буде залишити його на невизначений час посеред дороги. Почувши це працівники поліції вимкнули камери, перервавши відеофіксацію та пішли складати протокол. Він одразу в цей момент повідомив поліцейського про намір пройти огляд в медзакладі, оскільки зрозумів, що відмовлятися від цього також є правопорушенням, однак останній відмовив, оскільки відеозапис було вимкнено. Після складання протоколу під диктовку написав пояснення та зобов`язання. Був відсторонений від керування транспортним засобом, але в цей же день близько 10 години разом з товаришем прибув до Мереф`янської ЦРЛ для проходження медогляду, але лікар відмовив, оскільки у мене було відсутнє відповідне направлення поліцейського для проходження такого огляду. Направлення в його присутності не складалось, не вручалось, він його не підписував, як і акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, про існування цих документів дізнався вже під час судового розгляду після ознайомлення з матеріалами справи. Вважає, що обставини, за яких відносно нього був складений протокол є сумнівними та неприйнятними, у зв`язку з чим просив суд закрити провадження у цій справі. 
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність заст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.
Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності заст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП настає в разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Частина 1 статті 130 КУпАП зокрема передбачає відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозиція норми частини 1 статті 130 КУпАП є бланкетною, тобто спрямовує до інших законних нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі й осіб, які керують транспортними засобами, встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, порядок огляду водіїв на стан алкогольного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За змістом пункту 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок оформлення та вимоги до оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення за статтею 130 КУпАП врегульовано Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 за № 1395; Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 .
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015.
Відповідно до положень п.2 розділу І зазначеної інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. 
Пунктом 6-8 розділу І зазначеної інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів (законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.
Відповідно до пункту 12 розділу II зазначеної інструкції в разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до вимог статті 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Дослідивши в судовому засіданні відеозаписи з нагрудних камер поліцейських №111305728069 судом встановлено, що по-перше, відеозапис не є безперервним, він не містить ані повідомлення поліцейськими водія про виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, ані пропозиції пройти огляд у закладі охорони здоров`я, ані чіткої відмови водія від проходження такого огляду, ані роз`яснення водію його прав та обов`язків, ані процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення, ані надання його водієві для підпису або надання пояснень по суті правопорушення, а також складання акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, ознайомлення ОСОБА_1 з ними та вручення для підписання. Крім того, не зафіксовані факти відсторонення водія від керування транспортним засобом, а також видачі тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом після вилучення у водія його посвідчення. Крім того, на одному з епізодів відеозйомки, яка неодноразово переривається на декілька хвилин, зафіксовано погодження ОСОБА_1 пройти огляд з проханням роз`яснити йому яким чином та в якому закладі це необхідно зробити та де він знаходиться, після чого відео знов переривається на певний час.
Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише початковими правовими висновками щодо дій особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певних правопорушень.
Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, не містять підпису ОСОБА_1 .
Дослідивши наявні докази в сукупності, суд дійшов висновку, що матеріали провадження не містять достовірних відомостей, з яких можна було б беззаперечно, за принципом «поза розумним сумнівом» встановити факт керування ОСОБА_1  транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або з відповідними ознаками такого сп`яніння, а тому зазначене не породжувало подальшого виконання ОСОБА_1  вимог працівників поліції щодо проходження медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння. Також не підтверджено матеріалами справи факт відмови ОСОБА_1  від проходження огляду та вручення йому направлення на огляд до закладу охорони здоров`я, що унеможливило проходження відповідного огляду ОСОБА_1  самостійно. 
Водночас, суд відхиляє твердження ОСОБА_1 та його представника про відсутність з боку водія порушення правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи наявна копія протоколу про адміністративне правопорушення серія ЕНА №4488524 від 13.04.2025 відносно ОСОБА_1  за порушення п. 2.3.в. ПДР, яке стало підставою для зупинки його транспортного засобу працівниками поліції.
Відповідно до положень статті 9 Конституції України, та статті 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.
Згідно з вимогами частини 2 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі №5-рп/2015 визначено, що у наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.
В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.
Положеннями частини першої ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23 рп/2010у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, хто обвинувачується у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.
При цьому слід зазначити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
З урахуванням викладеного суд вважає, що в справі про адміністративне правопорушення є необхідним застосування положення статті 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку.
Відповідно до вимог ч.3ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Виходячи з вищенаведеного, провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 245, 268, 276,280,283, ч.1 ст.130 КУпАП України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя          Т.П.Даниленко