Справа № 184/27/26
Номер провадження 2/184/474/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2026 року	м. Покров	

Покровський міський суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді – Гаєвого О.В., 
за участю секретаря судового засідання – Поліщук О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Покров в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернувся до суду з позовними вимогами до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договори про надання коштів у кредит, зокрема: Договір № 71233833 від 25.05.2025 року та Договір № 8362378 від 17.06.2025 року. Як вказує позивач, за умовами цього договору Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю проценти та комісійну винагороду за користування позикою. Слід зазначити, що позивач не відкриває рахунки споживачам фінансових послуг та не здійснює їх обслуговування. Разом з тим, кредитодавець на виконання умов договору № 71233833 від 25.05.2025 року, за посередництва платіжної установи ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС», виконав свої зобов`язання, зокрема, передав у власність відповідачу грошові кошти в сумі 3500 грн., шляхом їх зарахування на банківський рахунок кредитора № НОМЕР_1 . Також, кредитодавець на виконання умов договору № 8362378 від 17.06.2025 року, за посередництва платіжної установи ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА», виконав свої зобов`язання, зокрема, передав у власність відповідачу грошові кошти в сумі 7000 грн., шляхом їх зарахування на банківський рахунок кредитора № НОМЕР_1 . В подальшому, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу №16/10/25 від 16.10.20225 року, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за вказаними вище кредитними договорами. В той же час, як зазначає позивач, Позичальником обов`язок по поверненню кредитних коштів за кожним з договорів не виконаний, як не виконані й інші умови договору. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 71233833 від 25.05.2025 року, на час звернення до суду становить 11 067 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 3500 грн., заборгованість по процентам – 322 грн., заборгованість по комісії – 525 грн., заборгованість за пенею/неустойкою – 6 720 грн. та за Договором № 8362378 від 17.06.2025 року: загальна сума боргу становить 28 259 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 7000 грн., заборгованість по процентам – 6 051, 50 грн., заборгованість по комісії – 1207, 5 грн., заборгованість за пенею/неустойкою – 14 000 грн., які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422, 40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4500 грн.
До початку розгляду справи по суті, позивач в заяві від 26.03.2026 року зменшив суму позовних вимог та просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь за Договором № 71233833 від 25.05.2025 року – 4 347 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 3500 грн., заборгованість по процентам – 322 грн., заборгованість по комісії – 525 грн. та за Договором № 8362378 від 17.06.2025 року – 14 259 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 7000 грн., заборгованість по процентам – 6 051, 50 грн., заборгованість по комісії – 1207, 5 грн., а також стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422, 40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 4500 грн.
Ухвалою суду від 12 січня 2026 року відкрито провадження у справі, визначено порядок розгляду справи -  в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 
Відповідачем ОСОБА_1 в особі свого представника Шаврової Н.М. 24 березня 2026 року через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" подано відзив на позов. За змістом відзиву, відповідач визнає позовні вимоги частково за кожним з договорів, зокрема: за Договором № 71233833 від 25.05.2025 року в розмірі 3822 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту – 3500 грн., за відсотками – 322 грн. та за Договором № 8362378 від 17.06.2025 року в розмірі 10500 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту – 7000 грн., за відсотками – 3500 грн. Як на заперечення інших позовних вимог, відповідач посилається на те, що позивач, всупереч умовам договору, застосував інший строк, ніж передбачений договором, а також відмінну від договірних умов відсоткову ставку. Зазначає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Посилаючись на норми ч.8 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів", зазначає, що нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Вважає розмір нарахованих позивачем відсотків непропорційно великою сумою компенсації (понад 50% вартості кредиту), що не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Відповідач також просить суд зменшити розмір витрат на правничу допомогу, з огляду на її невідповідність принципам розумності та справедливості, вважає заявлений розмір витрат на правничу допомогу завищеним і невиправданим тягарем для відповідача. Судовий збір відповідач просить суд покласти на сторони пропорційно, відповідно до розміру задоволених позовних вимог. 
Позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» в особі свого представника Ткаченко Ю.О. через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" 26 березня 2026 року, разом з заявою про зменшення розміру позовних вимог, подано відповідь на відзив, за змістом якого позивач з врахуванням його заяви про зменшення обсягу позовних вимог, просить позов задовольнити. Позивач звертає увагу суду на те, що Закону України "Про захист прав споживачів" має на мені захистити право споживача бути обізнаним з умовами договору, що укладається, ці умови позивач вважає дотриманими, оскільки відповідач за договірними умовами підтвердила обізнаність з правилами надання грошових коштів у позику, розміщеними на веб-сайті. Тому, попередньо ознайомившись з умовами кредитування та підписавши за наведеними умовами договір, відповідач, як позичальник не лише погодив, а й прийняв до виконання, узгоджені ним з кредитодавецем умови зобов`язання, зокрема, щодо тіла кредиту з нарахуванням на нього фіксованої ставки процентів та сплатою комісії з суми кредиту, а тому вважає вірним нарахування відсотків та комісії за договором, підстави виникнення заборгованості є законними, а розмір заборгованості розумним та справедливим. Позивач також вказує, що заявлена до стягнення сума витрат на правову допомогу є обґрунтованою та співмірною зі складністю даної справи.
В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, в окремо наданій до суду заяві просив розглянути справу у його відсутність, проти проведення заочного розгляду справи не заперечував. 
В судове засідання відповідач ОСОБА_1 та його представник не з`явились, про час, дату і місце судового розгляду повідомлені належним чином. Відповідно до поданої до суду заяви просили розглянути позов без їх участі, позовні вимоги частково не визнали з підстав вказаних у відзову на позов та запереченнях на відповідь на відзив, вважала позов не доведеним належними доказами, а в разі його задоволення вважала за можливе лише стягнення узгодженої в паспорті позики суми кредиту, на яку сторони домовилися, та відповідно зменшення судових витрат і витрат на правничу допомогу у пропорційному розмірі до задоволених вимог. 
Заслухавши учасників процесу, які з`явились до суду, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. 
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Особливості укладання кредитного ’договору в електронному вигляді визначені Законом України “Про електронну комерцію”.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України “Про електронну комерцію” електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України “Про електронну комерцію”).
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України “Про електронну комерцію” у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно- телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї етапі. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Положення Закону України “Про електронну комерцію” передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України “Про електронний цифровий підпис”, так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа (стаття 1 Закону України “Про електронний цифровий підпис”.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, шо додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 5 частини першої статті 3 Закону України “Про електронну комерцію”).
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного суду від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20.
Згідно з ч. 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини 1 статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. 
Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 
Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи, 25.05.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договори про надання коштів у кредит, зокрема: Договір № 71233833 від 25.05.2025 року та Договір № 8362378 від 17.06.2025 року за процедурою, передбаченою для укладення електронних договорів.
Так, згідно з умовами Договору № 71233833 від 25.05.2025 року кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: - сума кредиту 3500 грн.; строк позики 30 днів, фіксована процентна ставка становить 0,5 % в день, розмір комісії за надання кредиту складає 15 % від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 525 грн.) та у разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4% пені на залишок заборгованості за тілом кредиту за кожен день понадстрокового користування. 
ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» на підставі договору № 23-01-18/5 від 23.01.2018 року про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на карту) надавало ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» послуги з переказу грошових коштів фізичним особам, без відкриття рахунку. 
Враховуючи вказане, 25.05.2025 року у результаті платіжної операції ініційованої ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на картковий рахунок № НОМЕР_1 отримувача ОСОБА_1 було успішно перераховано грошові кошти в сумі 3500 грн., що підтверджується матеріалами справи. 
Крім цього, згідно з умовами Договору № 8362378 від 17.06.2025 року кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: - сума кредиту 7000 грн.; строк позики 360 днів, фіксована процентна ставка становить 0,95 % в день, розмір комісії за надання кредиту складає 17,25 % від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1207, 50 грн.) та у разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 350 грн. за кожен день понадстрокового користування. 
ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» на підставі договору № 23-01-18/5 від 23.01.2018 року про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на карту) надавало ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» послуги з переказу грошових коштів фізичним особам, без відкриття рахунку. 
Враховуючи вказане, 17.06.2025 року у результаті платіжної операції ініційованої ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на картковий рахунок № НОМЕР_1 отримувача ОСОБА_1 було успішно перераховано грошові кошти в сумі 7000 грн., що підтверджується матеріалами справи. 
Також, матеріалами справи підтверджується, що 16.10.2025 року було укладено договір факторингу № 16/10/25 відповідно до якого Товариства з обмеженою відповідальністю "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 71233833 від 25.05.2025 року та Договором № 8362378 від 17.06.2025 року. Таким чином, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» наділено правом вимоги до Відповідача за вище вказаними Договорами. 
Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк, встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. 
Відповідно до частини 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. 
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановленні законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). 
З розрахунку заборгованості за договором, який надав позивач, вбачається, що обсяг уточнених позовних вимог становить за Договором № 71233833 від 25.05.2025 року – 4 347 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 3500 грн., заборгованість по процентам – 322 грн., заборгованість по комісії – 525 грн. та за Договором № 8362378 від 17.06.2025 року – 14 259 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 7000 грн., заборгованість по процентам – 6 051, 50 грн., заборгованість по комісії – 1207, 5 грн. 
Враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується як укладення кредитних договорів, так і їх виконання з боку первісного кредитора та враховуючі, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позикодавцю не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-якій час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» вправі вимагати захисту своїх прав – шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманих сум кредитних коштів за Договором № 71233833 від 25.05.2025 року – 3500 грн. та за Договором № 8362378 від 17.06.2025 року – 7000 грн. 
Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за процентами та комісією суд керується наступним.
Відповідно до п.2.2.3 кредитного договору № 71233833 від 25.05.2025 року встановлюється базова процента ставка за один день користування кредитом у розмірі – 0,5 %. 
Згідно п.2.2.2. вказаного договору сторони встановили узгоджений строк повернення кредиту: 30 календарних днів до 23.06.2025 року включно. 
Зазначені обставини підтверджуються крім іншого таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача, яка є невід`ємною частиною кредитного договору № 71233833 від 25.05.2025 року, в якому зазначена сума платежу за узгоджений строк повернення кредиту: 4 550 грн., з яких 3500 грн. – основна сума кредиту, 525 грн. – проценти за користування кредитом (3500 х 0,5% х 30 днів) та 525 грн. – комісія за користування кредитом. 
Тобто, станом на день закінчення строку кредитування 23.06.2025 року позичальник повинен був сплатити позикодавцю проценти за користування позикою у розмірі 525 грн., з врахуванням часткового погашення цієї суми залишок за процентами становить 322 грн., які не заперечує і сам відповідач по справі. 
Відповідно до п.2.3.1 кредитного договору № 8362378 від 17.06.2025 року встановлюється базова процента ставка за один день користування кредитом у розмірі – 0,95 %. 
Згідно п.2.2.2. вказаного договору сторони встановили узгоджений строк повернення кредиту: 360 календарних днів до 11.06.2025 року включно. 
Згідно наданого розрахунку сума заборгованості за процентами за вказаний період часу становить 6 051, 50 грн., які суд вважає значно завищеними відносно до загальної суми боргу, яку було надано позичальнику за вказаним кредитом та враховуючи аналогічний кредит № 71233833 від 25.05.2025 року, за яким сума заборгованості за процентами складає всього 322 грн., а тому вважає за можливе зменшити розмір заборгованості за процентами до 3500 грн., що буде відповідати засадам справедливості, виваженості та співмірності, а також враховуючи, що така сума не заперечується й самим відповідачем по справі. 
Відповідно до часини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Верховний Суд у постанові від 31.08.2022 року у справі № 202/5330/19 зазначає, що у кредитному договорі не заначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком (або іншою фінансовою установою) встановлена щомісячна/разова комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесене щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з ч.1 та ч.2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування». 
Відтак, на переконання суду, умови кредитування, а саме положення пунктів кредитних договорів, якими передбачено, що комісійна винагорода сплачується за послуги пов`язані з обслуговуванням кредитної заборгованості, проте з тексту вказаних договорів не вбачається переліку додаткових та супутніх послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що суперечать положенням ч. 1 та ч.2 статті 11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», а тому в силу Закону таці положення є нікчемними і до задоволення не підлягають. 
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується наступним.
Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До таких витрат, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.3 ч.1 ст.133 ЦПК України). Положеннями частин першої та другої статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. 
Платіжною інструкцією від 29.12.2025 року № 579945222.1. підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 2422, 40 грн. Оскільки судом позов задоволено частково, на 36, 42 %, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 882, 24 грн. (2422, 40 х 36, 42 %).
На підтвердження понесених позивачем витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду було надано Договір про надання правничої допомоги від 25.08.2025 року та Акт № 8ФП від 29.10.2025 року наданих послуг правничої допомоги з переліком складу, обсягу та видів надання адвокатом послуг. 
Згідно із ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи із складності справи та фінансового стану учасників справи. Вказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду від 06.03.2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17 де вказано, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. 
Виходячи з вище наведеного, оцінивши обсяг правової допомоги у справі незначної складності, яка розглядалася у спрощеному провадженні, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, суд вважає, що розумним і справедливим буде стягнення з відповідача на користь позивача ці витрати пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме: 1 638, 90 грн. (4500 х 36, 42 %).
Суд зазначає, що обов`язок суду мотивувати прийняття або відхилення доводів сторін по суті спору полягає у відображенні в судовому рішенні висновків суду про те, що саме дало йому підстави прийняти та/чи відхилити аргументи сторін щодо суті спору, з посиланням на з`ясовані у справі обставини та норми матеріального чи процесуального права, що підлягають застосуванню до правовідносин, що склались. Суд вважає обсяг вмотивування судового рішення є достатнім для його прийняття.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2-13, 76-83, 89, 263, 265, 268, 353-354 ЦПК України, - 
У Х В А Л И В :

 
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (018205, місто Ірпінь, вул. Садова, 31/33, ЄДРПОУ 43311346) заборгованість за Договором № 71233833 від 25.05.2025 року у розмірі 3822 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту - 3500 грн, за процентами – 322 грн. та заборгованість за Договором № 8362378 від 17.06.2025 року у розмірі 10 500 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту - 7000 грн, за процентами – 3500 грн., а всього заборгованість у розмірі 14 322 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (018205, місто Ірпінь, вул. Садова, 31/33, ЄДРПОУ 43311346) витрати по сплаті судового збору у розмірі 882, 24 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (018205, місто Ірпінь, вул. Садова, 31/33, ЄДРПОУ 43311346) витрати на правничу допомогу у розмірі 1 638, 90 грн. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Повний текст рішення складено 21.04.2026 року.

Суддя Покровського  міського суду	  О. В. Гаєвий