ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року	Львів	Справа №300/4569/25 пров. №А/857/49982/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Матковської З.М.,
суддів: Гуляка В.В., Ільчишин Н.В.,
при секретарі судового засідання: Плесак М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Івано-Франківської міської ради, до якої приєдналося ГУ ДПС в Івано-Франківській області на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року про зупинення провадження у справі № 300/4569/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради, за участю третьої особи ГУ ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та нечиними нормативно-правових актів,
головуючий суддя першої інстанції – Гомельчук С.В., час ухвалення - не вказано, 
місце ухвалення – м. Івано - Франківськ, дата складання повного тексту – 11.11.2025
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (позивачка), в інтересах якої діє представниця Ткачишин Світлана Миколаївна (представниця позивачки), звернулася до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської міської ради (відповідач), за участю третьої особи ГУ ДПС в Івано-Франківській області (третя особа), в якому просить:
- визнати протиправним та нечинним рішення Івано-Франківської міської ради восьмого скликання від 15.06.2023 №125-36 «Про земельні питання» в частині затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель с. Чукалівка Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області розроблену ПП «Земстройпроект».
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.11.2025 зупинено провадження у справі №300/4569/25 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 300/4597/25.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, до якої приєдналось ГУ ДПС в Івано – Франківській області, в якій зазначає, що суд першої інстанції не обґрунтував наявності підстав для зупинення провадження у справі, які передбачені пунктом 3 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України.
Предметом розгляду у цій адміністративній справі №300/4569/25 та у справі №300/4597/25 є визнання нечинним на скасування нормативно-правового акту - рішення Івано-Франківської міської ради восьмого скликання від 15.06.2023 №125-36 «Про земельні питання» в частині затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земель с. Чукалівка Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, розробленої ПП «Земстройпроект».
Підстави позову ОСОБА_1 у даній справі та у справі №300/4597/25 обґрунтовані тим, що при прийнятті оскаржуваного рішення Івано-Франківська міська рада не дотримала вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», в порушення вимог ч. 2 ст. 13, ч. 5 ст. 9 Закону №1160-1У, відповідач не оприлюднив шляхом опублікування проєкту спірного рішення та здійснення аналізу регуляторного впливу.
Зауважує, що у даній справі учасниками справи подано заяви по суті, у яких сторони виклали свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення щодо предмету спору, до матеріалів справи учасниками подано докази, на підставі яких суд може встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, закрито підготовче засідання, розпочато розгляд справи по суті, заслухано вступне слово позивача та відповідача, учасники справи ставили питання один одному. Тобто, у справі зібрані докази, що дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Також у провадженні Івано-Франківського окружного адміністративного суду перебувала справа №300/4597/25 за позовом ОСОБА_2 до Івано- Франківської міської ради, за участю третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ГУ ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та нечинними окремих положень нормативно-правового акту. Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 позов задоволено. Визнано протиправним та нечинним рішення Івано-Франківської міської ради восьмого скликання від 15.06.2023 №125-36 «Про земельні питання» в частині затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земель с. Чукалівка Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, розробленої ПП «Земстройпроект».
Апелянт зазначає, що метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено. При цьому пункт 3 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України містить застереження про те, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Ураховуючи, що спірні правовідносини у цій справі є виключно адміністративними, а зупиняючи провадження в адміністративній справі до набрання законної сили рішенням у справі № 300/4597/25, суд першої інстанції не довів, у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, яким чином обставини встановлені рішенням по справі №300/4597/25 вплинуть на збирання та оцінку доказів у цій справі та які є обставини, підстави, факти тощо, не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи.
З урахуванням наведеного просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Учасники справи правом подання відзиву не скористались. 
У судовому засіданні апеляційного розгляду справи представники відповідача та третьої особи апеляційну скаргу підтримали з підстав наведених у скарзі та просили ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Представник позивача в судове засідання не прибула, хоча належним чином була повідомлена про дату судового засідання, про що свідчить довідка про доставку електронного листа в електронний кабінет.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Постановляючи оскаржувану ухвалу про зупинення провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 236 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що формування відповідних правових висновків у справі № 300/4597/25 може вплинути на наслідки розгляду цієї справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Приписами ст. 9 КАС України визначено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.
Положеннями статті 236 КАС України розмежовано підстави, за яких суд має право зупинити провадження, а також, з настанням яких, суд зобов`язаний вчинити дану процесуальну дію. 
Суд зазначає, що зупинення провадження по справі - це врегульована законом і оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених в законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд.
Отже, статтею 236 Кодексу адміністративного судочинства України визначені підстави обов`язкового зупинення провадження у справі та випадки, коли суд має право зупинити провадження у справі, а також строки зупинення провадження та порядок поновлення зупиненого провадження у справі.
Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 236 КАС України, суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Судом установлено, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 у справі № 300/4597/25 позов задоволено повністю. Визнано протиправним та нечинним рішення Івано-Франківської міської ради восьмого скликання від 15.06.2023 №125-36 «Про земельні питання» в частині затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земель с. Чукалівка Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, розробленої ПП «Земстройпроект».
У цій справі, № 300/4569/25 інший позивач також оскаржує рішення Івано-Франківської міської ради восьмого скликання від 15.06.2023 №125-36 «Про земельні питання» в частині затвердження технічної документації з нормативно-грошової оцінки земель с. Чукалівка Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області, розробленої ПП «Земстройпроект».
Суд першої інстанції виснував, що предмет спору у справі 300/4597/25 безпосередньо стосується правовідносин, з приводу яких позивачка звернулася за захистом своїх прав та інтересів до суду в межах цієї справи, тому відповідно формування відповідних правових висновків у справі № 300/4597/25 може вплинути на наслідки розгляду цієї справи, суд дійшов висновку щодо необхідності зупинення провадження у такій справі до набрання законної сили судовим рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду у справі № 300/4597/25.
Проте, апеляційний суд вважає такі висновки невірними та погоджується із доводами апелянта з огляду на наступне. 
Зупинення провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України, можливе за наявності обставин, що перешкоджають або унеможливлюють вирішення спору з дотриманням встановлених принципів адміністративного судочинства.
Для вирішення питання про зупинення провадження у справі адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати: чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається, з предметом доказування в конкретній іншій справі; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.
Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду у справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.
Пункт 3 частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України містить застереження про те, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Як уже зазначалося, предметом розгляду у цій адміністративній справі № 300/4569/25 є визнання нечинним на скасування нормативно-правового акту та підставою позову не дотримання вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» при прийнятті рішення.
Тобто, для розгляду даної адміністративної справи доказове значення мають виключно ті факти та обставини, якими керувався суб`єкт владних повноважень - Івано-Франківська міська рада на момент прийняття спірного рішення.
При цьому, постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі суд першої інстанції не врахував, що у цій справі розглядається адміністративний спір позивача з суб`єктом владних повноважень щодо правомірності його нормативно-правового акту, саме на якого ч. 2 ст. 77 КАС України покладений обов`язок доказування правомірності оскаржуваного рішення.
Отже, зупиняючи провадження в адміністративній справі до набрання законної сили рішенням у справі № 300/4597/25, суд першої інстанції не довів, у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, яким чином обставини встановлені рішенням по справі №300/4597/25 вплинуть на збирання та оцінку доказів у цій справі та які є обставини, підстави, факти тощо, не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи.
Таким чином, оскаржувана ухвала не містить мотивування наявності конкретних обставин, що унеможливлюють прийняття Івано- Франківським окружним адміністративним судом відповідного рішення з оцінкою всіх наявних фактів і обставини справи.
Крім цього, апеляційний суд зауважує наступне. Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (надалі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Відповідно до статті 6 КАС України та статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» норми Конвенції та практика Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ, Суд) є джерелами права для судів України.
ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях указував на необхідність дотримання судами держав - учасниць Конвенції принципу розгляду справи судами впродовж розумного строку. Практика ЄСПЛ із цього питання є різноманітною й залежною від багатьох критеріїв, серед яких складність прави, поведінка заявника, судових та інших державних органів, важливість предмета розгляду та ступінь ризику терміну розгляду для заявника тощо (§ 124 рішення у справі «Kudla v. Poland», § 30 рішення у справі «Vernillo v. France», § 43 рішення у справі «Frydlender v. France» , § 43 рішення у справі «Wierciszewska v. Poland», § 23 рішення в справі «Capuano v. Italy» та ін.).
Частиною третьою статті 2 КАС України однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства визначено розумність строків розгляду справи судом.
Вимога щодо дотримання розумного строку розгляду справи спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту, а відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.
Отже, з урахуванням наведеного, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги підставними і такими, що спростовують висновки суду першої інстанції з наведених вище мотивів.
Таким чином, судом першої інстанції порушено норми процесуального права та невірно встановлено обставини у справі, що призвело до ухвалення рішення, яке підлягає скасуванню з підстав визначених ст. 320 КАС України.
Відповідно до п. 1, 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 364, 366 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Івано-Франківської міської ради, до якої приєдналося ГУ ДПС у Івано – Франківській області задовольнити.
Ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2025 року про зупинення провадження у справі № 300/4569/25 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Н. В. Ільчишин  	
Повний текст постанови складений та підписаний 06.04.2026