П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/38757/25	

Перша інстанція: суддя Радчук А.А.,
повний текст судового рішення
складено 16.02.2026, м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача – Димерлія О.О.,
суддів – Шляхтицького О.І., Вербицької Н.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.02.2026 у справі №420/38757/25 за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови від 30.10.2025 ВП №79292116 про накладення штрафу в розмірі 1700 грн.
У С Т А Н О В И В:
19.11.2025 ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просить суд визнати протиправною та скасувати постанову Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 30.10.2025 ВП №79292116 про накладення штрафу в розмірі 1700 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що він не був обізнаний про наявність виконавчого провадження. Також, державним виконавцем не роз`яснено ОСОБА_1 його прав та обов`язків, а також не забезпечено реалізації права на надання пояснень. Крім того, сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин такого невиконання не є підставою для відповідальності боржника. Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судовий акт. Натомість, державним виконавцем не вчинено жодних дій з метою з`ясування обставин, які зумовили невиконання боржником рішення суду. 
Не погоджуючись із заявленими позовними вимогами Білгород-Дністровським відділом державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) до окружного адміністративного суду подано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що судове рішення боржником не виконується без поважних причин.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16.02.2026 у справі №420/38757/25 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю. 
Визнано протиправною та скасовано постанову Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про накладення штрафу від 30.10.2025 ВП №79292116.
Приймаючи таке рішення суд першої інстанції виходив із того, що станом на 30.10.2025, тобто на дату прийняття відповідачем постанови про накладення на боржника штрафу за невиконання рішення суду, у відповідача не було відомостей про дату вручення/невручення позивачу постанови про відкриття виконавчого провадження №79292116. Враховуючи, що запис про причини невручення позивачу поштового відправлення «за закінченням встановленого терміну зберігання» внесено 25.10.2025, окружний адміністративний суд дійшов висновку, що державним виконавцем передчасно винесено постанову про накладення штрафу від 30.10.2025, оскільки саме з цієї дати(25.10.2025) обчислюється наданий боржнику строк 10 робочих днів на виконання рішення суду.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції Білгород-Дністровським відділом державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подано апеляційну скаргу, у якій з посилання на неправильне застосування окружним адміністративним судом норм матеріального права, викладено прохання скасувати оскаржуваний судовий акт із прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач вказує, що виконання судового рішення є обов`язковим для позивача. Однак, ОСОБА_1 не виконано рішення суду у встановлений державним виконавцем строк. 
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку із положеннями чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, судом апеляційної інстанції установлено наступні обставини. 
Зокрема, колегією суддів установлено, що ОСОБА_1 самовільно зайняв земельну ділянку, яка знаходиться за межами населеного пункту та є власністю Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, відноситься до категорії земель водного фонду.
У зв`язку з чим, Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області звернулась до міськрайонного суду з відповідним позовом. 
У свою чергу, ОСОБА_1 подано зустрічний позов. 
За наслідком розгляду справи №495/8353/21 Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 10.04.2024 прийнято рішення про відмову в задоволенні позовної заяви Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району та зустрічного позову ОСОБА_1 .
08.05.2024 Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області у справі №495/8353/21 також прийнято додаткове рішення, яким доповнено рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.04.2024 по цивільній справі № 495/8353/21.
Присуджено до стягнення з Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 6 621грн. 50коп.
Не погодившись із такими рішення суду першої інстанції сторонами оскаржено їх в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду. 
Постановою Одеського апеляційного суду від 14.11.2024 у справі №495/8353/21 апеляційну скаргу Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району задоволено частково.
Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.04.2024, додаткове рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.05.2024 скасовано.
Позов Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району задоволено частково.
Скасовано рішення державного реєстратора Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Роздобудько Юлії Сергіївни, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 14.06.2021, відомості внесені до реєстру 17.06.2021, індексний номер рішення 58805423, відносно об`єкта нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №2388009251208, господарська будівля гаражу, загальною площею 28,6 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , припинити право власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №2388009251208, з закриттям розділу.
Скасовано рішення державного реєстратора Затишанської селищної ради Роздільнянського району Одеської області Роздобудько Юлії Сергіївни, про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 14.06.2021, відомості внесені до реєстру 17.06.2021, індексний номер рішення 58805779, відносно об`єкта нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №2388024751208, господарська будівля гаражу, загальною площею 22,5 кв. м., за адресою: АДРЕСА_1 , припинити право власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна №2388024751208, з закриттям розділу.
Зобов`язано ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,01 га від господарських споруд (гаражів) за власний рахунок, за адресою: АДРЕСА_2 .
В задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на додаткове рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.05.2024 відмовлено.
Не погодившись із таким судовим рішенням ОСОБА_1 оскаржено його в касаційному порядку до Верховного Суду. 
Постановою Верховного Суду від 13.06.2025 у справі № 495/8353/21 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Одеського апеляційного суду від 14.11.2024 - без змін.
Постанова Одеського апеляційного суду від 14.11.2024 у справі №495/8353/21 набрала законної сили.
На виконання вищенаведеного судового рішення у справі №495/8353/21 Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області 26.09.2025 видано виконавчий лист щодо зобов`язання ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,01 га від господарських споруд (гаражів) за власний рахунок, за адресою: АДРЕСА_2 .
Колегією суддів установлено, що Шабівською сільською радою Білгород-Дністровського району виконавчий документ у справі №495/8353/21 пред`явлено для примусового виконання до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Постановою Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 08.10.2025 відкрито виконавче провадження №79292116 з примусового виконання виконавчого листа Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області у справі №495/8353/21 від 26.09.2025 та вказано про необхідність боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
30.10.2025 державним виконавцем Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено акт, у якому зазначено, що при примусовому виконанні виконавчого листа № 495/8353/21, виданого 26.09.2025 Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, про зобов`язання ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,01 га від господарських споруд (гаражів) за власний рахунок, за адресою: АДРЕСА_2 , встановлено, що на момент перевірки боржником не виконано вимоги виконавчого документу.
У зв`язку з чим, 30.10.2025 державним виконавцем Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийнято постанову про накладення на боржника - ОСОБА_1 штрафу в сумі 1700грн. за невиконання без поважних причин рішення суду, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.
Не погодившись із вищевказаним індивідуальним актом суб`єкта владних повноважень позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.
Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають, зокрема, виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Згідно із ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
За змістом п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до п.п.1,16, ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Згідно із ч.ч.1, 2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
За змістом ч.1 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Частиною 4 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
З огляду на вищевикладене, накладення штрафу за невиконання рішення, яке зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
Разом з тим, визначальною умовою для накладення такого штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.
У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, а їх подолання для боржника було неможливим або ускладненим.
Отже, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлено факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин. 
Притягаючи боржника до відповідальності за невиконання судового рішення у виконавчому провадженні і накладаючи на нього штраф, виконавець повинен ретельно дослідити всі обставини справи та, зокрема, належним чином перевірити факт невиконання боржником його обов`язків і встановити причини їх невиконання або неналежного виконання.
Поважними, у розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть уважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Так, як установлено колегією суддів, постанову про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем на адресу боржника скеровано 08.10.2025.
У якості доказів скерування на адресу боржника - ОСОБА_1 постанови від 08.10.2025 про відкриття виконавчого провадження №79292116 суб`єктом владних повноважень до матеріалів справи надано супровідний лист від 08.10.2025 №93085/21.3 та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення трек номер 6770100306656.
За наслідком дослідження таких документів установлено, що вони не містять відомостей щодо отримання боржником поштової кореспонденції. 
Перевіривши трек номер 6770100306656 у розділі Трекінг відправлень на сайті Укрпошти (https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html), з`ясовано, що поштове відправлення 6770100306656 прийнято відділенням поштового зв`язку 09.10.2025, 15.10.2025 – невдала спроба вручення, 25.10.2025 - повернення відправнику (закінчення встановленого терміну зберігання); 01.11.2025 – не вручене поштове відправлення повернуто відправнику. 
Між тим, 30.10.2025 державним виконавцем Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено акт, у якому встановлено невиконання боржником вимог виконавчого документу. 
Цього ж дня, 30.10.2025 державним виконавцем Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийнято постанову про накладення на боржника - ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1700грн. за невиконання без поважних причин рішення суду. 
З урахуванням установлених обставин колегія суддів зазначає, що станом на час прийняття оскаржуваної постанови (30.10.2025) у державного виконавця не було відомостей щодо отримання/неотримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження. 
Поштову кореспонденцію із постановою про відкриття виконавчого провадження на адресу органу виконавчої служби повернуто 01.11.2025, тобто після прийняття оскаржуваного індивідуального акту. 
Означене апріорі унеможливлювало здійснення державним виконавцем належної перевірки відомостей щодо наявності у боржника об`єктивних перешкод для добровільного виконання рішення суду та чи закінчився встановлений виконавцем строк для добровільного виконання судового акту.
Апеляційний адміністративний суд зазначає, що чинним законодавством на державного виконавця покладено обов`язок надіслати постанову про відкриття виконавчого провадження саме рекомендованим листом. Це зумовлено тим, що сторона виконавчого провадження має право знати про дії, що вчиняються державним виконавцем під час виконання функцій, покладених законодавством, забезпечуються права сторін на оскарження дій виконавця, подання відповідних заяв та клопотань, зокрема і клопотання про зупинення/відкладення виконавчих дій. Окрім того, при примусовому виконанні рішень немайнового характеру це забезпечує дотримання права боржника виконати рішення до застосування штрафних санкцій.
Встановлення вказаних обставин має важливе значення для вирішення питання про накладення на боржника штрафу.
Однак, приймаючи спірну постанову державним виконавцем не перевірено чи знає боржник про наявність виконавчого провадження та чи закінчився встановлений виконавцем строк для добровільного виконання рішення суду.
З огляду на вказане, колегія суддів уважає правильним висновок суду першої інстанції щодо протиправності винесення органом державної виконавчої служби спірної постанови від 30.10.2025 ВП №79292116 про накладення штрафу в сумі 1700грн. та необхідності її скасування.
Установлені в межах розгляду даної справи фактичні обставини у повному обсязі спростовують наведені відповідачем в апеляційній скарзі твердження. 
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом першої інстанції у даній справі.
За таких обставин, рішення окружного адміністративного суду є законним та обґрунтованим, а викладені відповідачем в апеляційній скарзі доводи не свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення окружним адміністративним судом було дотримано всіх вимог законодавства, а тому підстав для його скасування немає.
З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.287, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний адміністративний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16.02.2026 у справі №420/38757/25 за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови від 30.10.2025 ВП №79292116 про накладення штрафу в розмірі 1700 грн. – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач 		О.О. Димерлій	
Судді	  	О.І. Шляхтицький   Н.В. Вербицька