КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/454/26

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Савонюка М.Я., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, - 
ВСТАНОВИВ:
До Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі – позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (надалі – відповідач), у якій просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо не зарахування періоду навчання до страхового стажу ОСОБА_1 з 01.09.1974 по 20.07.1977 згідно диплому серії НОМЕР_1 та даних його трудової книжки від 09.08.1980;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати до страхового стажу періоди навчання ОСОБА_1 з 01.09.1974 по 20.07.1977, згідно диплому серії НОМЕР_1 та даних його трудової книжки від 09.08.1980 року та перерахувати його пенсію починаючи з 30.07.2025.
В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що перебуває на обліку в Головному управлінню Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та з 03.01.2019 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі – Закон № 1058-IV).
Вказує, що через свого представника звернувся до відповідача з проханням повідомити інформацію про індексацію пенсії та зарахування до страхового стажу періоду навчання згідно диплому НОМЕР_1 . З отриманого у відповідь листа від 01.12.2025 №1100-0202-8/65860 дізнався, що до його страхового стажу не зараховано період навчання у професійно-технічному училищі №16 з 01.09.1974 по 20.07.1977, оскільки: в дипломі серії НОМЕР_1 від 20.07.1977 в даті видачі дописано іншим чорнилом число, а у трудовій книжці від 09.08.1980 запис про період навчання внесено з порушенням вимог Інструкції (у підставах внесення запису відсутня дата видачі диплому). 
Вважає, що вказаний період навчання має бути зарахований до його страхового стажу, адже підтверджується належними документами – дипломом та записами у трудовій книжці. При цьому, не може нести відповідальність за порядок заповнення, оформлення чи технічні особливості видачі диплома, оскільки такий документ оформлювався та видавався уповноваженим навчальним закладом у встановленому на той час порядку. 
З цих підстав просить позов задовольнити.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому заперечив проти задоволення позовних вимог.
На обгрунтування заперечень зазначає, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 21.03.2019 №112850000355 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до Закону 1058-IV.
Вказує, що у наданій позивачем разом із заявою про призначення пенсії трудовій книжці запис про період навчання внесено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 - у підставах внесення запису відсутня дата видачі диплому. Крім цього, у дипломі від 20.07.1977 НОМЕР_1 , виданому Кременчуцьким професійно технічним училищем №16, написання слів “четвёртого разряда” та дати видачі диплому “20 июля 1977 года” здійснено іншим почерком та відтінком чорнила. Інших документів, які підтверджують вказаний вище період навчання заявник не надавав. 
З урахуванням наведеного вважає, що підстави для зарахування відповідного періоду до страхового стажу позивача відсутні та відмовити у задоволенні позову.

Будь-яких заяв, чи клопотань від учасників справи не надходило.
04.02.2026 ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), витребувано докази по справі.
04.02.2026 ухвалою суду роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Установивши фактичні обставини справи, на які посилаються сторони як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.
13.03.2019 ОСОБА_1 звернувся до Головного управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV.
Рішенням відповідача №112850000355 від 21.03.2019 позивачу призначено з 03.01.2019 пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV з урахуванням 34 років 3 місяців та 7 днів страхового стажу (а.с. 30).
25.11.2025 представник позивача направив до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області адвокатський запит, у якому серед іншого просив надати інформацію про зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання з 01.09.1974 по 20.07.1977 згідно диплому серії НОМЕР_1 та запису у трудовій книжці від 09.08.1980, а також зарахувати наведений період до страхового стажу у разі його неврахування (а.с. 17).
Листом №1100-0202-8/65860 від 01.12.2025 відповідач у відповідь на вказаний запит повідомив, що до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано період навчання в професійно-технічному училищі №16 з 01.09.1974 по 20.07.1977, оскільки в дипломі серії НОМЕР_1 від 20.07.1977 у даті видачі дописано іншим чорнилом число. Крім цього у трудовій книжці від 09.08.1980 запис про період навчання внесено з порушенням вимог Інструкції (в підставах внесення запису відсутня дата видачі диплому) (а.с. 27-29).
Судом також встановлено, що згідно диплому НОМЕР_1 від 20.07.1977 позивач у 1974 році вступив і в 1977 році закінчив повний курс професійно-технічного училища №16 м. Кременчука Полтавської області, здобув професію електрослюсаря та кваліфікацію електрослюсаря четвертого розряду (а.с. 18, 54).
Відповідно до запису №1 у трудовій книжці від 09.08.1980, копія якої міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 з 01.09.1974 по 20.07.1977 навчався в ПТУ. У графі 4 як підставу внесення запису вказано диплом НОМЕР_1 (а.с. 22-25).

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Частиною 4 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. 
Згідно зі статтею 62 Закону "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно із пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Надання інших додаткових документів, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або у ній містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.
Як встановлено судом, до загального страхового стажу позивача пенсійним органом не зараховано періоди навчання з 01.09.1974 по 20.07.1977 згідно диплому серії НОМЕР_1 та запису у трудовій книжці від 09.08.1980, оскільки в дипломі серії НОМЕР_1 від 20.07.1977 у даті видачі дописано іншим чорнилом число. Крім цього у трудовій книжці від 09.08.1980 записі відсутня дата видачі диплому про період навчання.
Відповідно до пункту “д” частини 3 статті 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується також навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
Пунктом 8 Порядку №637, встановлено, що період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання. 
За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів. 
Станом на дату оформлення трудової книжки позивача - 09.08.1980, порядок ведення трудових книжок регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162 (далі – Інструкція №162).
Так, відповідно до пункту 1.1. Інструкції №162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців; трудові книжки ведуться на всіх робітників і службовців державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій, які працювали понад 5 днів, в тому числі на сезонних і тимчасових працівників, а також на позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. 
Усі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження); записи проводяться акуратно, пір`яною чи кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору (п. 2.3 Інструкції №162).
Відповідно до пункту 2.9 Інструкції №162 у розділах Відомості про роботу, Відомості про нагородження, Відомості про заохочення трудової книжки (вкладиша) закреслення раніше внесених неточних або неправильних записів не допускається.
У графі 3 розділу Відомості про роботу у вигляді заголовка пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком в графі 1 ставиться порядковий номер запису, у графі 2 зазначається дата прийому на роботу. У графі 3 пишеться: Прийнятий або призначений в такий-то цех, відділ, підрозділ, ділянку, виробництво із зазначенням їх конкретного найменування, а також найменування роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнято працівника, виробляються: для робітників - відповідно до найменуваннями професій, вказаних у Єдиному тарифно-кваліфікаційному довіднику робіт і професій робітників; для службовців - відповідно до найменуваннями посад, зазначених в Єдиної номенклатурі посад службовців, або відповідно до штатного розкладу (п. 2.13 Інструкції №162).
Пунктом 2.17 Інструкції № 162 встановлено, що до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів записи, зокрема, про час навчання у професійно-технічних та інших училищах, на курсах та школах щодо підвищення кваліфікації, з перекваліфікації та підготовки кадрів.
Зі змісту трудової книжки ОСОБА_1 від 09.08.1980 вбачається, що у період з 01.09.1974 по 20.07.1977 позивач навчався в ПТУ та отримав диплом НОМЕР_1 . У графі 4 трудової книжки дійсно відсутня дата видачі диплому про навчання, а зазначено лише його серію та номер. 
Разом із тим, суд звертає увагу, що однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Відповідач не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження у даному випадку факту навчання у відповідному навчальному закладі професійно-технічної освіти, а не правильність записів у трудовій книжці.
Запис про навчання позивача зроблений першим роботодавцем окремим рядком та містить період проходження навчання у ПТУ. 
Пунктом 18 постанови Ради Міністрів Української РСР і Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок Про трудові книжки робітників і службовців від 06.09.1973 №656 передбачено, що відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
З положень вказаного пункту постанови №656 від 06.09.1973 вбачається, що обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів. Власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.
Разом із трудовою книжкою пенсійному органу надавався також диплом НОМЕР_1 від 20.07.1977, згідно якого позивач у 1974 році вступив і в 1977 році закінчив повний курс професійно-технічного училища №16 м. Кременчука Полтавської області, здобув професію електрослюсаря та кваліфікацію електрослюсаря четвертого розряду.
Диплом підписаний головою екзаменаційної комісії та директором навчального закладу, підписи скріплені гербовою печаткою.
Суд також звертає увагу, що диплом НОМЕР_1 оформлений двома мовами – українською та російською. Усі відомості є тотожними, однак у частині, що оформлена російською мовою словосполучення "четвертого разряда" та чило "20" у даті видачі документа прописані чорнилом іншого кольору. Разом з тим, у записах українською мовою така відмінність не простежується. 
Отже, з вказаного диплому можна визначити всі дані для встановлення навчання позивача для зарахування до трудового стажу, адже записи не містять будь-яких виправлень, закреслень, чи неточностей. Здійснення певних записів іншим кольором не призводить до недійсності документа про освіту.
З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що факт навчання позивача у період з 01.09.1974 по 20.07.1977 підтверджується належними і допустимими доказами та підлягає зарахуванню до його пенсійного стажу.
Стосовно обраного позивачем способу відновлення порушеного права шляхом зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу період навчання та перерахувати пенсію, суд зазначає наступне.
Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб?єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб?єктів владних повноважень.
Суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
При цьому, зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення, як і будь-які інші способи захисту, застосовується лише за наявності необхідних підстав, з урахуванням фактичних обставин справи.
25.11.2025 представник позивача направив до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області адвокатський запит, у якому серед іншого просив зарахувати період навчання з 01.09.1974 по 20.07.1977 страхового стажу у разі його неврахування. 
Відповідно до частини 5 статті 45 Закону України №1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Відповідно до пункту 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постанова правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) зокрема заяви про перерахунок пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).
Пунктом 4.7. Порядок № 22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.
Верховний Суд у постанові від 23.09.2024 у справі №620/2027/23 навів правовий висновок, згідно якого доступ до соціальних прав, зокрема права на призначення пенсії, є важливим аспектом забезпечення гідного життя громадян. У цьому контексті можливість подання заяви у довільній формі є ключовим елементом, що спрощує процес отримання пенсійного забезпечення та сприяє реалізації такого конституційного права.
Також у постанові від 22.07.2025 у справі №580/710/24 Верховний Суд вказав, що навіть за умови подання звернення у формі адвокатського запиту, якщо з його змісту вбачається чітке волевиявлення на здійснення перерахунку пенсії, таке звернення має розглядатися як належне звернення за змістом, а не формою. Відмова у задоволенні такого звернення лише з формальних підстав без належної оцінки його змісту та встановлення дійсного волевиявлення особи, є проявом надмірного формалізму з боку органу державної влади, призводить до фактичного обмеження гарантованого Конституцією України права особи на соціальне забезпечення і суперечить принципам пропорційності, добросовісності та верховенства права у сфері публічно-правових відносин.
Суд зазначає, що зміст звернення представника позивача від 25.11.2025 є зрозумілим і дає можливість оцінити його намір – здійснити перерахунок пенсії, зарахувавши до страхового стажу період навчання з 01.09.1974 по 20.07.1977. Відтак така заява мала бути розглянута відповідачем належним чином, а результат оформлений відповідним рішенням.
Водночас, у листі №1100-0202-8/65860 від 01.12.2025 відсутні відомості щодо розгляду по суті звернення про перерахунок пенсії, або вжиття будь-яких дій, передбачених Порядком № 22-1 стосовно вирішення заявленого питання. Лист носить суто інформаційний характер.
Таким чином, відсутність належним чином оформленого рішення про перерахунок пенсії свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.
Отже, має місце протиправна бездіяльність відповідача, яка полягає у нерозгляді по суті заяви представника позивача від 05.08.2024 в частині перерахунку пенсії 
У свою чергу, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28.02.2018 у справі №826/7631/15.
Таким чином, суд вважає, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути звернення представника позивача від 25.11.2025 в частині зарахування до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1974 по 20.07.1977 та вирішити питання з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
Відповідно до частин першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 статті 139 КАС України). 
Оскільки позов задоволено частково, суд стягує на користь позивача судовий збір у сумі 532,48 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 241 — 246, 255, 263 КАС України, суд –
ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії — задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо нерозгляду звернення представника ОСОБА_1 від 25.11.2025 в частині зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання з 01.09.1974 по 20.07.1977.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути звернення представника ОСОБА_1 від 25.11.2025 в частині зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду навчання з 01.09.1974 по 20.07.1977 та вирішити питання з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ: 20632802, вул. Соборна, 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 532 (п`ятсот тридцять дві) грн 48 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 18 березня 2026 року.
Повне найменування учасників:
Позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (код ЄДРПОУ: 20632802, вулиця Соборна, 7а, місто Кропивницький, Кіровоградська область, 25009). 

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду М.Я. САВОНЮК