ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Володимира Винниченка 1, м. Дніпро, 49505
E-mail: inbox@dp.arbitr.gov.ua, тел. (056) 377-18-58, fax (056) 377-38-63

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2026	м. Дніпро	Справа № 904/31/26	

за позовом Приватного підприємства "Транском Альянс", село Підгайці, Волинська область 
до Благодійної організації "Благодійний фонд "Біржа благодійності "Добродій", м. Дніпро 
про стягнення заборгованості у розмірі 55 000,00 грн. 

Суддя Ліпинський О.В.

Представники: справу розглянуто без повідомлення (виклику) учасників справи

СУТЬ СПОРУ:
Приватне підприємство "Транском Альянс" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Благодійної організації "Благодійний фонд "Біржа благодійності "Добродій" (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 55 000,00 грн.
Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору-Заявки № 1 від 15.03.2022 року в частині оплати за надані послуги перевезення.
Ухвалою від 09.01.2026 року позовну заяву залишено без руху.
09.01.2026 року Позивач подав заяву про усунення недоліків позовної заяви разом із клопотання про витребування доказів, за змістом якого зазначив, що в нього відсутній примірник Договору-Заявки № 1 від 15.03.2022 року, а відтак, просив витребувати його у Відповідача.
Ухвалою суду від 16.01.2026 року відкрито провадження у справі № 904/31/265 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників. 
За результатами розгляду клопотання Позивача, суд витребував у Відповідача копію договору-заявки № 1 від 15.03.2022 року.
Ухвала суду від 16.01.2026 року, яка направлялась за адресою місцезнаходження Відповідача згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду з поштовою відміткою “за закінченням терміну зберігання”.
Порядок вручення судових рішень встановлений ст. 242 ГПК, відповідно до пунктів 4, 5 частини 6 якої, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
У разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду, зокрема, від 13.01.2020 у справі №910/22873/17, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20.
Суд звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 25.04.2018 у справі №800/547/17 та Верховного Суду, викладений у постановах від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20).
З урахуванням вищенаведених обставин, суд дійшов висновку щодо належного повідомлення Відповідача про відкриття провадження у справі.
В порушенням вимог ухвали суду від 16.01.2026 року, Відповідач відзив на позовну заву не надав, витребувані судом докази не представив, в зв`язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.
Ухвалою від 19.03.2026 року суд запропонував Позивачу надати докази, необхідні для ідентифікації вантажоодержувача за спірним перевезенням, а також особи платника послуг з перевезення та їх вартість (митні, податкові декларації, тощо).
Станом на дату ухвалення рішення, Позивач зазначені докази суду не представив.
Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, в зв`язку з неявкою учасників справи у судове засідання, рішення прийнято без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:
Звертаючись з даним позовом до суду Позивач зазначає, що 15.03.2022 року між ним, як Перевізником та Відповідачем, як Замовником було складено Договір-Заявку на перевезення вантажу автомобільним транспортом №1 (надалі – Договір). Відповідно до умов зазначеного Договору Позивач взяв на себе зобов`язання з надання послуги перевезення вантажу автомобільним транспортом на умовах та в порядку, визначених Договором-Заявкою, а Відповідач, у свою чергу, зобов`язався прийняти та оплатити належно надані Позивачем послуги у розмірі та у строк, передбачені Договором-Заявкою. 
Позивач наголошує, що на підставі зазначеного вище Договору, він надав Відповідачу транспортні послуги з перевезення вантажів у міжнародному сполученні по маршруту: Breda (Нідерланди) – Ягодин – Луцьк (Україна, Волинська обл.) вантажним автомобілем НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) № 47823075 від 15.03.2022 року. 
З метою передачі та оплати наданих послуг, Позивачем було складено та направлено Відповідачу рахунок №502 від 15.03.2022 року та акт надання послуг №502 від 15.03.2022 року на загальну 55 000,00 грн., який Відповідач не підписав. Зауважень, заперечень чи претензій до Перевізника щодо якості наданих послуг за вказаним вище Договором-Заявкою не надходило.
Позивач вказує, що Відповідач надані послуги не оплатив, в зв`язку з чим, Позивач звернувся з даним позовом до суду. 
Згідно зі ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.
Як убачається зі змісту позовної заяви, у Позивача відсутній примірник Договору-Заявки № 1 на підставі якого за його доводами Відповідач замовляв послуги перевезення вантажів, водночас Позивач зазначає, що підтвердженням укладення відповідного договору є міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) № 47823075 від 15.03.2022 року. 
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" міжнародним перевезенням визнається перевезення вантажів автомобільним транспортом з перетином державного кордону. Організацію міжнародних перевезень вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень (ст. 53 Закону вказаного Закону).
Одним із основних міжнародних документів, який регулює відносини сторін при виконанні міжнародних перевезень вантажів автотранспортом, є Конвенція про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, підписана в Женеві 19.05.1956 (далі - Конвенція).
Законом України «Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів» закріплено, що Україна приєдналася до зазначеної Конвенції і Конвенція набрала чинності для України 17 травня 2007 року.
Згідно із ст. 1 Конвенція застосовується до будь-якого договору автомобільного перевезення вантажів транспортними засобами за винагороду, коли зазначені в договорі місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, з яких принаймні одна є договірною, незважаючи на місце проживання і громадянство сторін. 
Відповідно до змісту статей 4, 5, 6 Конвенції, договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної. Вантажна накладна складається в трьох оригінальних примірниках, підписаних відправником і перевізником. Ці підписи можуть бути надруковані чи замінені печатками відправника і перевізника, якщо це допускається законодавством країни, в якій складена вантажна накладна. Перший примірник передається відправнику, другий супроводжує вантаж, а третій залишається у перевізника.
Вантажна накладна містить такі дані: a) дата і місце складання вантажної накладної; b) ім`я та адреса відправника; c) ім`я та адреса перевізника; d) місце і дата прийняття вантажу до перевезення і передбачене місце його доставки; e) ім`я та адреса одержувача; f) прийняте позначення характеру вантажу і спосіб його упакування та, у випадку перевезення небезпечних вантажів, їх загальновизнане позначення; g) кількість вантажних місць, їх спеціальне маркування і нумерація місць; h) вага вантажу брутто чи виражена в інших одиницях виміру кількість вантажу; i) платежі, пов`язані з перевезенням (провізна плата, додаткові платежі, митні збори, а також інші платежі, що стягуються з моменту укладання договору до доставки вантажу); j) інструкції, необхідні для виконання митних та інших формальностей; к) заява про те, що перевезення здійснюється, незалежно від будь-яких умов, згідно положень дійсної Конвенції.
У випадку потреби, вантажна накладна повинна також містити наступні дані: a) заява про те, що перевантаження забороняється; b) платежі, які відправник зобов`язується сплатити; c) сума платежу, що підлягає сплаті при доставці; d) декларована вартість вантажу і сума додаткової цінності його для відправника; e) інструкції відправника перевізнику відносно страхування вантажу; f) погоджений термін, протягом якого повинно бути виконано перевезення; g) перелік документів, переданих перевізнику.
Сторони можуть внести у вантажну накладну будь-яку іншу інформацію, яку вони вважають корисною.
Як свідчить зміст наданої Позивачем CMR № 47823075, остання не містить даних щодо умов оплати, зокрема, розміру перевізної плати, платника послуг перевезення (відправник/одержувач/експедитор). 
Крім того, в пункті 24 накладної відсутні дані про одержувача вантажу (назва, адреса). Зазначений пункт містить лише підпис невідомої особи, який не дає можливості ідентифікувати вантажоодержувача.
Також суд звертає увагу, що в п. 23 накладної відсутнє підтвердження перевізника (позивача) про прийняття вантажу до перевезення (в зазначеному пункті стоїть штамп вантажовідправника).
З огляду на викладене суд констатує, що Позивачем не надано жодних належних доказів, зі змісту яких можливо дійти висновку, що замовником та платником спірної послуги з перевезення вантажів, виступав саме Відповідач. Крім того, Позивач не довів, що розмір погодженої сторонами плати за перевезення, становить заявлену до стягнення суму 55 000,00 грн.
На підставі викладеного з урахуванням встановлених обставин, заявлені Позивачем вимоги підлягають відхиленню в повному обсязі.
Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України, судові витрати у справі покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 77-79, 86, 123, 126, 129, 233, 236-241, 238, 247, 252, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити. 

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Суддя О.В. Ліпинський