В И Р О К
 
Іменем України
 
  	№ 610/457/26 № 1-кп/610/110/2026	
м. Балаклія	04 березня 2026 року	

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

судді:  ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_2 ,
прокурора: ОСОБА_3 ,
обвинуваченого: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням 

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженця с. Пришиб Балаклійського району Харківської області; зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; громадянина України; з професійною освітою; пенсіонера; одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину 2010 р.н.; рнокпп НОМЕР_1 ; раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

в с т а н о в и в:

28 квітня 2025 року, приблизно о 22 годині 32 хвилині, за адресою: Харківська область, Ізюмський район, м. Балаклія, вул. Соборна, поблизу буд. 84 поліцейські зупинили автомобіль ВАЗ 2121 номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 . 
Проведеним на місці зупинки транспортного засобу оглядом на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу у ОСОБА_4 встановлено стан алкогольного сп`яніння з показником 0,47 проміле алкоголю в крові. 
Після чого ОСОБА_4 усно висловив поліцейським СРПП ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області старшим сержантам поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які на підставі Закону України «Про Національну поліцію» та своїх функціональних обов`язків за займаними посадами постійно здійснюють функції представників влади, тобто згідно з ч. 3 ст. 18 та п. 1 примітки ст. 364 КК України є службовими особами, пропозицію надати їм неправомірну вигоду в розмірі 400 доларів США, що за курсом Національного банку України становило 16700,52 гривень, за невчинення в його інтересах дій з використанням їхнього службового становища щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за не складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Обвинувачений винуватим себе визнав повністю та визнав вчинення кримінального правопорушення за вказаних обставин. 
Під час допиту в суді обвинувачений пояснив, що того дня керував автомобілем, був зупинений поліцейськими, на їх вимогу на місці зупинки пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу "Драгер", результат огляду позитивний. Щоби уникнути притягнення до адміністративної відповідальності, можливості позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки на той час працював водієм, запропонував поліцейським неправомірну вигоду у розмірі 400 доларів США за не складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Поліцейські попереджали його про кримінальну відповідальність за такі дії, здійснювали відеозйомку, проте це його не зупинило. 

Виконавши вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого за:

ч. 1 ст. 369 КК України - 
пропозиція службовій особі надати їй неправомірну вигоду за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Тобто, суд, мотивуючи вид та розмір призначеного ним покарання (основного та додаткового), повинен врахувати всі обставини, які мають значення для його призначення.
Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації таке покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.
Тобто, призначаючи покарання у кримінальному провадженні, залежно від конкретних обставин справи, особи засудженого, дій, за які його засуджено, наслідків протиправної діяльності суд вправі призначити такий вид та розмір покарання, який у конкретному випадку буде необхідним, достатнім, справедливим, слугуватиме виправленню засудженої особи та відповідатиме кінцевій меті покарання в цілому.

Обвинувачений: раніше не судимий; пенсіонер з грудня 2025 року; одружений, має на утриманні неповнолітню дитину 2010 р.н.; за місцем проживання характеризується позитивно, не перебуває на обліках у нарколога, психіатра, в органі пробації.
Згідно досудової доповіді органу пробації ризики вчинення повторного кримінального правопорушення, небезпеки для суспільства та окремих осіб оцінюються як середні. 

Під час досудового розслідування і в суді обвинувачений винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, що на підставі ст. 66 КК України визнається обставиною, що пом`якшує покарання. 
Обставиною, що обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Визначаючи вид та розмір покарання суд також враховує конструктивну процесуальну поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування і в суді, спрямовану на швидкий судовий розгляд, готовність нести відповідальність, сприяння кримінальному провадженню, його визнавальні показання також покладені в основу обвинувачення, вчинене є нетяжким злочином, до кримінальної відповідальності притягується вперше.

Передбачене ч. 1 ст. 190 КК України кримінальне правопорушення карається штрафом від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

На основі засад законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання його необхідно призначити у виді штрафу, у мінімальному розмірі санкції, вважаючи саме таке покарання необхідним і достатнім в якості кари за скоєне, для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, співмірним характеру вчиненого діяння та його наслідкам.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України. 

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, стягнути з обвинуваченого на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 124, 369-378 КПК України,

у х в а л и в:

1)ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, призначити йому покарання - штраф одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

2)Речові докази зберігати в матеріалах кримінального провадження (досудового розслідування). 

3)Процесуальні витрати у сумі 19723,88 гривень за проведення судових експертиз - стягнути на користь держави з ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, через Балаклійський районний суд Харківської області, протягом 30 днів з дня його проголошення. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Обвинувачений має право подати клопотання про помилування, ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. 

Суддя ОСОБА_1