ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року	Львів	Справа № 500/6304/24 пров. № А/857/53170/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача Іщук Л. П.,
суддів Обрізка І. М., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року (головуючий суддя Подлісна І.М., м. Тернопіль) у справі № 500/6304/24 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Кременецького відділу Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 у справі №500/6304/24 визнано протиправною відмову Кременецького відділу УДМС у Тернопільській області в оформленні та видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ. Зобов`язано Кременецький відділ УДМС у Тернопільській області оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ, без надання згоди на збір і обробку її персональних даних.
27.03.2025 Тернопільським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у справі №500/6304/24.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2025 у справі №500/6304/24 апеляційну скаргу Кременецького відділу Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області задоволено. Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 у справі №500/6304/24 скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволені позову ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 до Кременецького відділу УДМС у Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовлено. 
Постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду набрала законної сили 31.10.2025.
07.11.2025 Кременецький відділ Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області звернувся до суду із заявою, у якій просить визнати виконавчий лист № 500/6304/24 від 27.03.2025, виданий Тернопільським окружним адміністративним судом, таким, що не підлягає виконанню, оскільки за наслідками апеляційного перегляду рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 у даній справі скасовано.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року заяву Кременецького відділу Управління Державної міграційної служби України в Тернопільській області про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задоволено.
Виконавчий лист від 27.03.2025, виданий Тернопільським окружним адміністративним судом на підставі рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 року у справі №500/6304/24 визнано таким, що не підлягає виконанню.
Як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції вказав, що оскільки постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2025 рішення Тернопільського окружного адміністрати вного суду від 23.12.2024 у справі №500/6304/24, за яким 27.03.2025 Тернопільським окружним адміністративним судом було видано виконавчий лист, скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволені позову відмовлено, відтак наявні обставини, які ви ключають можливість примусового виконання даного рішення.
Не погодившись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що після скасування постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2025 рішення Тернопільського окружного адміністрати вного суду від 23.12.2024 у справі №500/6304/24 та ухвалення нового, яким в задоволенні позову відмовлено, відповідач повинен був звернутись до суду із заявою про поворот виконання рішення.
Апеляційний розгляд справи здійснено згідно ч. 1 ст. 312 КАС України в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Розділ IV КАС України регулює процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах.
Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання (частина друга статті 372 КАС України).
Згідно з частиною 1 статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до частин першої, другої статті 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
У постанові від 05 листопада 2020 року у справі №752/2391/17 Верховний Суд вказав, що наведені в статті 374 КАС України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові і процесуально-правові.
До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.
Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:
- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);
- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;
- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;
- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;
- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;
- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
Під іншими причинами слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.
Як вже було встановлено, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2025 рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 у справі №500/6304/24 скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволені позову ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_2 до Кременецького відділу УДМС у Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Тобто, виконавчий лист виданий на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 23.12.2024 у справі №500/6304/24, яке скасоване за наслідками апеляційного перегляду, відтак колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що такий виконавчий лист не підлягає виконанню.
Суд першої інстанції підставно зазначив, що враховуючи результат апеляційного розгляду справи №500/6304/24, наявні під стави передбачені ч.ч. 1,2 ст. 374 КАС України для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Щодо доводів скаржника про те, що відповідач в даному випадку повинен був звернутись до суду із заявою про поворот виконання рішення.
Відповідно до статті 380 КАС України якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі (частина друга).
Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі (частина третя).
Якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина сьома).
Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим рішенням.
Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні від 2 листопада 2011 року у справі №13-рп/2011, поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
Отже, інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
Статтею 381 КАС України встановлено особливості повороту виконання в окремих категоріях адміністративних справ. Поворот виконання рішення про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, рішення про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.
Аналіз наведеної норми передбачає обмеження на поворот виконання судового рішення в окремих категоріях справ:
про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи;
про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів;
рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби.
Предметом даного спору є визнання протиправною відмови Кременецького відділу УДМС у Тернопільській області в оформленні та видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.
Таким чином, в даному випадку відсутні підстави для застосування інституту повороту виконання рішення. 
За наведених обставин апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін.
Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2025 року у справі № 500/6304/24 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	М.А. Пліш