Номер провадження: 33/813/593/26
Номер справи місцевого суду: 495/825/26 
Головуючий у першій інстанції Братків І. І. 
Доповідач Копіца О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., за участі секретаря судового засідання Ровенко А.С.,розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника Гербей А.А., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської обл. від 04.02.2026відносно:
ОСОБА_1 , яка АДРЕСА_1 ,інспектора прикордонної служби 2 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) впс " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (тип Б), НОМЕР_1 прикордонний загін ДПСУ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , 
- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП
установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.
Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. Від сплати судового збору ОСОБА_1 звільнено на підставі п.12 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до вказаної постанови суду, молодший сержант ОСОБА_1 31.12.2025 о 07:35, виконуючи обов`язки з охорони держаного кордону на контрольному пості під умовною назвою «Маяки», порушив правила несення прикордонної служби, що виразилось у нездійсненні належної перевірки документів водія транспортного засобу марки «Ауді» реєстр. номер НОМЕР_2 , який слідував транзитною ділянкою дороги «Одеса-Рені».
Так, ОСОБА_1 , під час здійснення перевірки проходження вищезазначеним транспортним засобом контролю, здійснив перевірку тільки наданого додатку «Резерв+» (07:31:52 - 07:31:54 запис часу з бодікамери) та салону т/з, та не виконав перевірки надання дозволу на перетин громадянином України призовного віку транзитної ділянки автодороги Одеса-Рені і документа що посвідчує особу.
Відтак, молодший сержант ОСОБА_1 , не здійснив у повному обсязі заходів із перевірки документів осіб, які виїжджали на транзитну ділянку дороги, та не перевірив наявність письмового погодження від НОМЕР_1 прикордонного загону, що призвело до незаконного перетину кордону України водієм вказаного транспортного засобу.
Таким чином, за викладених вище обставин, молодший сержант ОСОБА_2 , проходячи військову службу на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії другої групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б), НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ, о 07:31, 30.12.2025, виконуючи обов`язки з охорони держаного кордону у прикордонному наряді «КрП» МТНС «Маяки», що знаходиться на ділянці автомобільної дороги Одеса-Рені, порушив правила несення прикордонної служби, не перевірив наявність письмового погодження від НОМЕР_1 прикордонного загону документів, що посвідчують особу громадянина призовного віку, надав дозвіл на проїзд транзитною ділянкою дороги транспортного засобу марки «Ауді» реєстр. номер НОМЕР_2 , з якого в районі населеного пункту Паланка РМ вийшов водій та незаконно перетнув ДК, чим порушив вимоги ст. 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, абз. 2, 4, 6 п. 2 «Інструкції прикордонних нарядів, які залучаються до несення служби в МТНС» затвердженої наказом НОМЕР_1 прикордонного загону від 22.10.2025 №3220-АГ, та вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-18 КУпАП, а саме: порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене у період дії в державі особливого періоду.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
Захисник Гербей А.А., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржувана постанова не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, з огляду на те, що:
- ОСОБА_1 не був повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, про що дізнався з смс-повідомлення, яке йому було доставлено 04.02.2026 о 16.50 год, тобто фактично після судового засідання, яке було призначено в цей же день на 16.45 год.;
- до матеріалів справи додано висновок службового розслідування від 12.01.2026 з додатками, водночас копії деяких документів виконані неякісно, їх текст є нечітким, його не можливо прочитати, а в додатку № 5 містяться дописи, які ймовірно, були зроблені пізніше, так як їх чіткість та почерк відрізняються від основного тексту документа;
- в матеріалах справи на арк. 35 міститься диск з відеозаписом, однак на час ознайомлення з матеріалами справи вказаний диск перебував у конверті, який містив непошкоджені печатки, використані в якості опломбування, що свідчить про те, що суд вказаний конверт не розкривав, відеозапис не досліджував;
- судом 1-ої інстанції не взято до уваги, що військовослужбовець ОСОБА_1 прийнятий на військову службу за контрактом від 12.12.2025, тобто на час події щодо незаконного перетину кордону, яка сталася 31.12.2025, він фактично проходив стажування та мав отримувати в цей час належну допомогу від свого безпосереднього командира ОСОБА_3 , 
- поза увагою суд залишилось те, що протокол про адміністративне правопорушення та висновок службового розслідування містять в собі інформацію та не заперечують, а навпаки підтверджують, що ОСОБА_1 провів перевірку особи за допомогою мобільного застосунку «Резерв +», де містилась відмітка «бронювання», що є самостійною підставою для перетину державного кордону та не вимагає додаткового дозволу на його перетин.
Посилаючись на наведені обставини, захисник Гербей А.А. просить скасувати постанову суду та провадження по справі відносно ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
У судове засідання апеляційного суду, призначене на 02.04.2026, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим, не з`явився, водночас його інтереси в судовому засіданні представляв захисник Гербей А.А., який не заперечував щодо розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .
Враховуючи, що неявка ОСОБА_1 в судове засідання не перешкоджає розгляду справи, апеляційний суд, керуючись при цьому вимогами ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Заслухавши пояснення захисника Гербей А.А., перевіривши доводи апеляційної скарги та ретельно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно із ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.06.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує на те, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Посилання захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП, на переконання апеляційного суду є голослівними.
Відповідно до диспозиції ч.2 ст.172-18 КУпАП, відповідальність за вказане правопорушення настає за порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинене в умовах особливого періоду.
Аналіз матеріалів судового провадження свідчить про те, що суд 1-ої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-18 КУпАП.
Такий висновок суду 1-ої інстанції підтверджується зібраними у справі та повторно дослідженими судом апеляційної інстанції доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії №05-2026/СП від 02.02.2026; витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №958-ос від 13.12.2025; заявою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від 02.02.2026; висновком службового розслідування за фактом затримання (по нашій інформації) прикордонним нарядом Прикордонної поліції респ. Молдова в районі 56 км + 700 м транзитної ділянки дороги у населеному пункті ОСОБА_4 (PM) одного громадянина України, який незаконно перетнув державний кордон на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б); витяг із зведення №364 оперативно-бойової діяльності НОМЕР_1 прикордонного загону (з 00:00 31.12.25 до 00:00 01.01.2026); поясненнями ОСОБА_5 від 03.01.2026, ОСОБА_6 від 05.01.2026, ОСОБА_7 від 31.12.2025, ОСОБА_1 від 31.12.2025, ОСОБА_8 від 05.01.2026 та іншими матеріалами справи.
Як вбачається із аналізу змісту оскаржуваної постанови суду, зазначені вище докази, які узгоджуються між собою, були належним чином досліджені, повно та всебічно, та їм була надана відповідна оцінка.
Так, копією витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №958-ос від 13.12.2025підтверджується, що ОСОБА_1 прийнятий на військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу та зарахований у списки особового складу та на всі види забезпечення в Державній прикордонній службі України на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б).
Порушенням правил несення прикордонної служби вважається будь-яка дія чи бездіяльність, що суперечить Законам України «Про державний кордон України», «Про державну прикордонну службу України», «Про прикордонний контроль», «Про оборону України», «Про збройні сили України» і нормативним актам, де визначено порядок несення прикордонної служби.
Відповідно до ст.ст. 11, 16, 17 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців, крім іншого, такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників).
Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
На військовослужбовців під час перебування на бойовому чергуванні, у внутрішньому і гарнізонному наряді, а також під час виконання інших завдань покладаються спеціальні обов`язки. Ці обов`язки та порядок їх виконання визначаються законами і статутами Збройних Сил України, а також іншими нормативно-правовими актами, що приймаються на основі законів і статутів Збройних Сил України.
Згідно із абз. 6п.12 глави 5 розділу II Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України № 1261 від 19.10.2015 (далі - Інструкція) визначено, що під час виконання завдань контрольний пост зобов`язаний:здійснювати перевірку документів у визначеної категорії осіб, які перебувають у транспортному засобі, наявності і дійсності реєстраційних документів на транспортний засіб, огляд транспортних засобів з метою виявлення правопорушників, зброї, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, боєприпасів, вибухових речовин, матеріалів і предметів, заборонених до переміщення через державний кордон, інших підозрілих предметів.
Окрім того, п. 5 наказу НОМЕР_1 прикордонного загону від 11.04.2022 № 447-АГ «Про запровадження додаткових режимних обмежень» (із змінами) заборонено в`їзд (вхід) на ділянку автомобільної дороги Одеса-Рені на 48+600 та 60+300 км, зокрема особам-громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, за винятком тих, що мають законні підстави для виїзду за кордон в пунктах пропуску.
При цьому, абз. 2, 4, 5 п. 4 Інструкції прикордонних нарядів, які залучаються до несення служби в МТНС, затвердженої наказом НОМЕР_1 прикордонного загону № 3220-АГ від 22.10.2025, передбачено, що п/н із завданням перевірки документів та огляду транспортних засобів зобов`язаний:
- перевіряти документи у осіб, які в`їжджають на транзитну ділянку дороги, для встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі, при цьому, з`ясовувати наявність або відсутність підстави для тимчасової відмови особі у в`їзді на транзитну ділянку дороги;
- направляти до прикордонного наряду для роботи із базами даних осіб, які пред`явили лист-погодження проїзду транзитної ділянки дороги, або перепустку, видану відповідно до алгоритму видачі перепусток для осіб, яким надається право проїзду транзитною ділянкою дороги;
- не пропускати осіб, які не мають законних підстав на право в`їзду на транзитну ділянку дороги, при виявленні таких осіб доповідати команді.
Водночас, молодший сержант ОСОБА_1 , 31.12.2025 о 07.35, виконуючи обов`язки з охорони державного кордону на контрольному пості під умовною назвою «Маяки», порушив правила несення прикордонної служби, що виразилось у не здійсненні належної перевірки документів водія т/з марки «Ауді», д.р.н. НОМЕР_2 , який слідував транзитною ділянкою дороги «Одеса-Рені».
Так, за матеріалами справи, ОСОБА_1 , під час здійснення перевірки проходження вказаним т/з контролю, здійснив перевірку тільки одного додатку «Резерв+» (07:31:52-07:31:54 запис часу з бодікамери) та салону т/з, та не виконав перевірки надання дозволу на перетин громадянином України призовного віку транзитної ділянки автодороги Одеса-Рені і документа, що посвідчує особу.
Відтак, молодший сержант ОСОБА_1 , не здійснив у повному обсязі заходів із перевірки документів осіб, які в`їжджали на транзитну ділянку дороги, та не перевірив наявність письмового погодження від НОМЕР_1 прикордонного загону, що призвело до незаконного перетину кордону України водієм вказаного т/з.
Таким чином, за викладених вище обставин, молодший сержант ОСОБА_1 , проходячи військову службу на посаді інспектора прикордонної служби 2 категорії другої групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б), НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ, о 07:31, 30.12.2025, виконуючи обов`язки з охорони держаного кордону у прикордонному наряді «КрП» МТНС «Маяки», що знаходиться на ділянці автомобільної дороги Одеса-Рені, порушив правила несення прикордонної служби, не перевірив наявність письмового погодження від НОМЕР_1 прикордонного загону документів, що посвідчують особу громадянина призовного віку, надав дозвіл на проїзд транзитною ділянкою дороги транспортного засобу марки «Ауді» реєстр. номер НОМЕР_2 , з якого в районі населеного пункту Паланка РМ вийшов водій та незаконно перетнув ДК, чим порушив вимоги ст. 16 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, абз. 2, 4, 6 п. 2 «Інструкції прикордонних нарядів, які залучаються до несення служби в МТНС» затвердженої наказом НОМЕР_1 прикордонного загону від 22.10.2025 №3220-АГ.
Вказані обставини також підтверджено висновком службового розслідування за фактом затримання (по нашій інформації) прикордонним нарядом Прикордонної поліції Республіки Молдова в районі 56 км + 700 м транзитної ділянки дороги у населеному пункті ОСОБА_4 (PM) одного громадянина України, який незаконно перетнув державний кордон на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б)№ 04.2/14/26-Вн від 12.01.2026.
Отже, в цьому контексті апеляційний суд визнає помилковими твердження апелянта про те, що  ОСОБА_1 провів перевірку особи за допомогою мобільного застосунку «Резерв +», де містилась відмітка «бронювання», що є самостійною підставою для перетину державного кордону та не вимагає додаткового дозволу на його перетин, та констатує, що наявність або відсутність відповідної відмітки про бронювання у даному конкретному випадку не має жодного правового значення, враховуючи, що ОСОБА_1 не було виконано обов`язок з перевірки надання дозволу на перетин громадянином України призовного віку транзитної ділянки автодороги Одеса-Рені і документа, що посвідчує особу.
В той час як виїзд за кордон військовозобов`язаних громадян України, яких заброньовано на період мобілізації та на воєнний час за підприємствами, установами і організаціями, здійснюється за наявності документів, зазначених у ст. 2 Закону України від 21.01.1994 №3857-XII «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» з підтвердженням факту бронювання відповідно до Порядку бронювання військовозобов`язаних за списком військовозобов`язаних під час дії воєнного стану, затвердженого постановою КМУ від 27.01.2023 № 76 «Деякі питання реалізації положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», і відповідноговійськово-облікового документа, мають також надати документи про закордонне відрядження чи отримання дозволу керівника відповідних підприємства, установи і організації на виїзд за кордон під час відпустки.
Отже, для виїзду з України заброньованих осіб необхідно надати певний пакет дозвільних документів, які підтверджують правомірність такого виїзду, а тому наявність лише однієї відмітки про бронювання не є безумовною підставою для перетину державного кордону, як про це помилково стверджує захисник.
Натомість, окрім застосунку «Резерв+», де як зазначає апелянт, містилась відмітка про бронювання, інших документів ОСОБА_1 перевірено не було і на такі обставини в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не посилався. 
Із цих же причин, апеляційний суд не приймає до уваги доводи сторони захисту про те, що судом 1-ої інстанції не досліджувався відповідний відеозапис події з бодікамери, оскільки зафіксовані на ньому обставини встановлені в ході розгляду справи, підтверджені матеріалами справи та додаткового дослідження не вимагають.
Натомість, стороною захисту клопотань про дослідження такого відеозапису заявлено не було.
Як і не було заявлено клопотань про надання для огляду оригіналів доданих до висновку службового розслідування від 12.01.2026 документів, копії яких, як стверджує апелянт виконані неякісно, натомість, не зазначає, яке правове значення для встановлення істини по справі мають ці документи, і тому апеляційний суд не вбачає підстав для погодження відповідних доводів сторони захисту.
Щодо доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_1 на час події фактично проходив стажування та мав в цей час отримувати належну допомогу від безпосереднього керівництва, то такі апеляційний суд відхиляє за необґрунтованістю, оскільки в матеріалах справи відсутні докази у підтвердження факту проходження ОСОБА_1 стажування, а навпаки – наявний наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №958-ос від 13.12.2025, з якого вбачається, що ОСОБА_1 проходить військову службу на посаді інспектора прикордонної служби 2 групи – ІПС віпс « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип Б) НОМЕР_1 прикордонного загону ДПСУ в званні молодший сержант.
Наведене свідчить про те, що ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем Державної прикордонної служби України, зобов`язаний був виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, а отже в цій частині доводи скарги є такими, що спростовані матеріалами справи.
Апеляційний суд також вважає голослівними твердження сторони захисту про неналежне повідомлення судом 1-ої інстанції ОСОБА_1 про розгляд справи, з огляду на наступні обставини.
Так, дійсно відповідно до довідки про доставку смс (а.с. 40)повідомлення про день, час та місце судового засідання доставлено Пороньку 04.02.2026 о 16.50.44 год, в той час як розгляд справи було призначено на 04.02.2026 о 16.45 год.
Натомість, в справі міститься заява ОСОБА_1 від 02.02.2026 (а.с. 11), про те, що він просить розглянути протокол про адміністративне правопорушення без його участі, з протоколом, складеним відносно нього погодився, вину визнав.
При цьому, апеляційний суд наголошує, що відповідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема статтею 172-18 КУпАП, розглядаються протягом доби, отже, враховуючи стислі строки розгляду такої категорії справ, а також за наявності відповідної заяви ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі, місцевий суд з дотриманням вимог процесуального закону здійснив судовий розгляд без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Водночас, апеляційним судом були здійснені всі необхідні заходи з метою реалізації ОСОБА_1 прав, передбачених ст. 268 КУпАП, в тому числі шляхом участі його захисника в апеляційному перегляді справи.
Загалом доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника апеляційний суд оцінює як спосіб уникнення відповідальності, оскільки ОСОБА_1 не надано будь-яких доказів, які б свідчили про помилковість висновків суду 1-ої інстанції щодо його винуватості у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП.
Інших істотних та переконливих доводів, які б свідчили про недопустимість доказів, які містяться в матеріалах справи або спростовували висновки суду 1-ої інстанції в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.
Втім, з огляду на неправильність викладеного у постанові суду 1-ої інстанції прізвища особи, притягнутої до адміністративної відповідальності,а саме: « ОСОБА_9 » замість правильного « ОСОБА_10 » апеляційний суд, приймаючи до уваги, що вказане не погіршить становище ОСОБА_1 , вважає, щонаявні підстави для зміни постанови в наведеній частині.
Відповідно до ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.
Отже, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника Гербей А.А., в інтересах ОСОБА_1 , підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана постанова - зміні з підстав, викладених апеляційним судом вище.
Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Гербей А.А., в інтересах ОСОБА_1 – задовольнити частково.

Постанову Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської обл. від 04.02.2026 про накладення стягнення на  ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП – змінити.
По тексту постанови прізвище особи, притягнутої до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 КУпАП зазначити: « ОСОБА_10 ».
В іншій частині постанову суду 1-ої інстанції залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца