Справа № 459/536/26 
Провадження № 1-кп/459/34/2026

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2026 року Шептицький міський суд Львівської області
в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 
з участю секретаря ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
обвинуваченого  ОСОБА_4 
захисника ОСОБА_5 

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62025140120001429 від 08.12.2025 стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир-Волинський Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , військове звання «полковник»,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 425 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, будучи військовою службовою особою, наділеною адміністративно-господарськими обов`язками, перебуваючи на посаді т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст.19, 68 Конституції України, всупереч ст.ст.6, 11, 16, 29, 30, 37, 49, 50, 58, 59, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.5 Закону України «Про публічні закупівлі», діючи із злочинною недбалістю, в умовах воєнного стану, через неналежне виконання своїх службових обов`язків та недбале ставлення до них, усупереч вимогам вищевказаного законодавства, вчиняв попередньо дії в межах службових обов`язків, які виконував не так, як того вимагають інтереси служби, не передбачаючи, що в результаті його поведінки може бути завдано шкоду, хоча повинен був і міг це передбачити, не дотримуючись принципів публічних та оборонних закупівель у період з 19.09.2024 по 15.10.2024, перебуваючи у розташуванні військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не забезпечив належну організацію проведення спрощеної процедури державної закупівлі за Ідентифікатором UA-2024-09-25-014588-a, внаслідок чого військовою частиною НОМЕР_1 було прийнято рішення про визнання переможцем ТОВ «Спец-Ком-Сервіс», тендерна пропозиція якого була вищою на 64056100грн ніж пропозиція іншого учасника – ТОВ з іноземними інвестиціями «ЮРОМАШ», що подала найбільш економічно вигідну пропозицію, та підписав від імені військової частини НОМЕР_1 договір від 15.10.2024 №17/655 з ТОВ «Спец-Ком-Сервіс» про закупівлю товару «Вантажні бортові автомобілі та сідельні тягачі» на загальну суму 1 511 388 600грн, в результаті чого державі в особі військової частини НОМЕР_1 заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 64056100грн, тобто спричинено тяжкі наслідки.
Такі дії обвинуваченого кваліфіковано, як недбале ставлення військової службової особи до служби, що спричинило тяжкі наслідки, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.425 КК України.
11.02.2026 у даному кримінальному провадженні між прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у цьому кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю захисника ОСОБА_5 , у порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. 
Сторонами угоди узгоджено покарання, яке обвинувачений повинен понести за вчинений злочин, передбачений ч. 4 ст. 425 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1 (один) рік, із відрахуванням з суми грошового забезпечення ОСОБА_4 в дохід держави у розмірі 10 (десяти) відсотків.
Угода містить умови щодо наслідків її укладення та затвердження, передбачені статтею 473 КПК України; при укладенні угоди обвинуваченому роз`яснено установлені статтею 476 цього Кодексу наслідки її невиконання.
Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч. 4 ст. 425 КК України, вид покарання, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.
Захисник обвинуваченого не заперечив щодо затвердження угоди про визнання винуватості.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд прийшов до такого висновку.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмову в затвердженні угоди та повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.
Відповідно п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно п.1 ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 425 КК України, як недбале ставлення військової службової особи до служби, що спричинило тяжкі наслідки, вчинене в умовах воєнного стану. Дане кримінальне правопорушення, згідно ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам Кримінально-процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди було добровільним.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної 11.02.2026 між прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62025140120001429 від 08.12.2025.
Вирішуючи питання про відповідність узгодженого сторонами виду та міри покарання обвинуваченому, судом ураховано: особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря-психіатра чи лікаря-нарколога не перебуває, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також відсутність обставин які обтяжують покарання, наявність обставин, які пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення шляхом надання викривальних показів, вчинення кримінального правопорушення через службову залежність. Обвинувачений зобов`язався співпрацювати із прокурором під час судового розгляду та надавати викривальні покази у кримінальному провадженні №42024142410000236 від 20.11.2024.
Враховуючи наведене, при визначенні покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, можливо застосувати положення ч. 1 ст. 69 КК України та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 425 КК України, а саме службового обмеження для військовослужбовців.
Діючі запобіжні заходи стосовно обвинуваченого, у даному кримінальному провадженні, відсутні.
Процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні немає, цивільний позов не заявлено.
Керуючись ст.ст. 314, 374, 468, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд – 
УХВАЛИВ:
 
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11.02.2026 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62025140120001429 від 08.12.2025 між прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 1 (один) рік, із відрахуванням з суми грошового забезпечення ОСОБА_4 в дохід держави у розмірі 10 (десяти) відсотків.
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Шептицький міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим – з моменту вручення йому копії. 
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:
1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1