Справа № 527/3207/25
провадження 2/527/132/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2026 року м.Глобине
Глобинський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді – Олефір А.О.,
з участю секретаря 
судового засідання – Семенової К.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 527/3207/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ», який подано представником позивача Грушевим Юрієм Віталійовичем до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
03 листопада 2025 року представник позивача звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, сформованим в системі «Електронний суд».
В обґрунтування позовних вимог представник зазначив, що 27.03.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання кредиту № 1408723718247, підписаний методом накладання електронних підписів. Відповідно до умов договору відповідач отримав на споживчі цілі кредит у розмірі 3000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 894,25% (2,45% в день) річних від суми кредиту. Реальна річна процентна ставка становить 168153,19 %. Згідно п. 1.3 Договору кредит надано строком на 120 днів з 27.03.2024 по 25.07.2024. Відповідно до умов до п. 1.3.1. Договору відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту відповідно до Графіку, що є додатком до кредитного договору. Згідно п. 3.3. Договору у разі несплати Позичальником платежу у рекомендовану дату оплати, згідно п.1.3.1. даного Договору, за дисконтною процентною ставкою, Позичальник з дати видачі кредиту сплачує проценти за базовою процентною ставкою, встановленою п.1.4.2. Договору. Відповідач не повернув своєчасно кредитодавцю грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом та відсотками, відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення кредитного договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. Станом на 28.10.2025 року загальна сума заборгованості по кредиту за Договором № 1408723718247 від 27.03.2024 становить 10350,00 грн, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом – 3000,00 грн; заборгованість за відсотками – 7350,00 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання, що є порушенням законних прав ТОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ».
Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 10350,00 грн, сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн та витрати на оплату правової допомоги в розмірі 10600,00 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи у відсутність представника позивача та не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі.
Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явилася, судові повістки про виклик до суду направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Як вбачається з Рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень, судові повістки про виклик ОСОБА_1 до суду на 16:00 год 09.12.2025, на 11.00 год 21.01.2026 та на 09:30 год 25.02.2026 повернулися до суду не вручені з відмітками «адресат відсутній».
Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повістка вважається такою, що вручена відповідачу.
Відзиву відповідач не подала.
Враховуючи наявність умов проведення заочного розгляду справи встановлених ст. 280 ЦПК, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що 27.03.2024 між ТОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія СТАРТ» № 1408723718247 (далі по тексту Договір), який підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором J4Y4Z9. Згідно умов Договору сума кредитного ліміту складає: 3000 грн 00 коп (1.2.), строк кредитування: 120 днів з 27.03.2024 по 25.07.2024. Позичальник зобов`язаний повернути Кредит Кредитодавцю 25.07.2024 р. або достроково (1.3.), дисконтна процентна ставка становить 2,45% від суми Кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується в межах строку надання Кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно (.1.4.1), базова процентна ставка складає 2,45% (Дві цілі сорок п`ять сотих) від суми Кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку надання Кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 21 дня користування кредитом, по день повернення Кредиту (1.4.2.),кредит надається шляхом здійснення переказу коштів Кредитодавця в сумі 3000 грн. 00 коп. на банківський рахунок Позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1  (2.23.) (а.с. 6 зворот - 12).
27.03.2024 ОСОБА_1 підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором L2L6Q7 паспорт Договору про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія СТАРТ» № 1408723718247 від 27.03.2024 (а.с.14-15). 
На підставі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Згідно ч. 3 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Отже, вищезазначений договір, укладений у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №561/77/19.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України , якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як зазначено в ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як вбачається із Договору, позичальник ОСОБА_1 зазначила реквізити належного їй електронного платіжного засобу: НОМЕР_1 . 
18 травня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» укладено Договір №М1805/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» доручає здійснювати перекази коштів (платежів) з використанням реєстру виплат на користь отримувачів (а.с.18-21).
Згідно повідомлення ТОВ ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», що на підставі договору з ТОВ «ВІВА КАПІТАЛ» №М1805/1 від 18.05.2023, були перераховані кредитні кошти у сумі 3000,00 грн, номер транзакції:1385297341, дата прийняття: 27.03.2024 09:14, номер карти: НОМЕР_1 , статус: успіх (а.с.16).
Відповідно довідки про ідентифікацію ТОВ ФК «ВІВА КАПІТАЛ», підтверджує, що клієнту ОСОБА_1 , з якою укладений кредитний договір №1408723718247 від 27.03.2024 у ТОВ ФК «ВІВА КАПІТАЛ», були перераховані кредитні кошти у сумі 3000,00 грн наступною транзакцією:1385297341, дата та час проведення транзакції: 27.03.2024 09:14:47, номер карти: НОМЕР_1 , банк: АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.17).
Судом встановлено, що позивач виконав зобов`язання та надав відповідачу кошти у розмірі 3000,00 грн, як встановлено у кредитному договорі. 
Згідно з наданим розрахунком заборгованості за кредитним договором № 14087237118247 від 27.03.2024, розмір заборгованості відповідача перед позивачем складає: 3000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 8820,00 грн – заборгованість за процентами, разом – 11820,00 грн, 1470,00 - оплата (а.с.23-26).

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в сумі 3000,00 грн, суд зазначає наступне.
Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.
На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши кредитні кошти, зобов`язання з їх повернення не виконала, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в сумі 3000,00 грн є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами в сумі 8820,00 грн, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
З розрахунку заборгованості за договором №14087237118247 від 27.03.2024, вбачається, що заборгованість ОСОБА_1 за відсотками становить 8820,00 грн (а.с. 23-26).
Крім того, судом встановлено, що відповідачем 15.04.2024 сплачено 1470,00 грн в рахунок погашення заборгованості зав відсотками (а.с.23). 
З вказаного розрахунку судом встановлено, що з 27.03.2024 по 24.07.2024 відсотки відповідачу було нараховано виходячи з розміру відсоткової ставки – 2,45 % на день. 
Судом встановлено, що позивачем було нараховано відсотки в межах дії договору, після закінчення строку дії договору позивач не здійснював нарахування відсотків, що відповідає вимогам закону.
Разом з тим, розмір нарахованих відсотків не в повній мірі відповідає вимогам ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», з огляду на таке. 
Пунктом 5 розділу І ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (Закон № 3498-IX від 22.11.2023), статтю 8 ЗУ «Про споживче кредитування» доповнено частиною п`ятою.
Відповідно до ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Згідно п. 2 Розділу ІІ. Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3498-IX від 22.11.2023 ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023.
Як встановлено судом, договір між сторонами укладено 27.03.2024, отже договір було укладено після набрання чинності Законом № 3498-IX від 22.11.2023, тому дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на кредитний договір укладений між сторонами, який є підставою даного позову.
Згідно п. 17 Розділу IV Прикінцевих та перехідних положень  ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що в період з 27.03.2024 по 21.04.2024 розмір денної процентної ставки відповідав умовам договору, проте з 22.04.2024 по 24.07.2024 розмір відсотків згідно вказаного закону не міг перевищувати 1,5%, проте позивач нараховував відсотки виходячи з розміру процентної ставки 2,45 %.
Отже, за період з 27.03.2024 по 21.04.2024 розмір відсотків нарахований позивачем в розмірі 441,00 грн, з урахуванням сплачених грошових коштів відповідачем відповідає розміру визначеному договором.
Натомість за період з 22.04.2024 по 24.07.2024 - розмір денної процентної ставки не може перевищувати 1,5 %.
Разом з тим, судом встановлено, що за вказаний період позивачем було нараховано відсотки, виходячи із процентної ставки – 2,45% в день, що не відповідає вимогам ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування».
Так, за підрахунками суду, розмір відсотків за період з 22.04.2024 по 24.07.2024 виходячи з розміру денної процентної ставки 1,5 % становить 4230,00 грн (45 грн (розмір відсотків в день) х 94(днів в періоді).
Таким чином, за підрахунками суду, загальний розмір відсотків за період з 24.03.2024 по 24.07.2024 терміну дії договору становить 4671,00 грн.
Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши кредитні кошти зобов`язання з повернення процентів за користування кредитними коштами не виконала, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти за користування кредитними коштами. 
Разом з тим, приймаючи до уваги те, що позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача процентів в сумі 7350,00 грн, які було нараховано представником позивача без урахування обмежень встановлених ч. 5 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню проценти в розмірі за підрахунками суду в сумі 4671,00 грн, тому позов в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Вирішення питання стягнення судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Як зазначено в п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при подачі позову до суду було заявлено позовні вимоги в загальному розмірі 10350,00 грн, судом задоволено позовні вимоги на суму 7671,00 грн, що становить 74,11 % від ціни позову.
Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1795,24 грн, що складає 74,11 % від 2422,40 грн.
Як зазначено в ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Як вбачається з матеріалів цивільної справи, адвокат Грушевий Ю.В. надавав правничу допомогу позивачу, вартість послуг становить 10600,00 грн (а.с.27-32). 
Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідачем не подано суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.
Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22) зроблено висновки про те, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану позивачу під час розгляду справи у суді першої інстанції, суд враховує, що адвокат – це кваліфікований юрист з повною вищою юридичною освітою. При підготовці позовної заяви до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором відсутня необхідність у вивченні та опрацюванні великої за обсягом законодавчої бази, що регулює спірні відносини, оскільки існує усталена судова практика, представник позивача участі в судових засіданнях не приймав. Крім того, суд враховує, що розмір заявлених витрат на правову допомогу перевищує розмір заявлених позовних вимог, що не є співмірним. 
За таких обставин, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу в сумі 10600,00 грн є занадто завищеним, виходячи з критерію розумності та враховуючи конкретні обставини справи, тому суд дійшов висновку, що загальна вартість виконаних представником робіт (наданих послуг), які є реальними та необхідними становить 3000,00 грн.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються у разі часткового задоволення позову – на обидві сторони пропорційно до задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що оскільки позов задоволено частково, відповідачем не доведено не співмірність заявлених судових витрат, витрати, які поніс позивач на професійну правничу допомогу, підлягають стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог на суму 2223,30 грн, що складає 74,11 % від 3000,00 грн.
Керуючись ст. ст. 2, 19, 76-81, 89, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 280-282 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ: 40860735, заборгованість за Договором про надання фінансового кредиту продукту «Кредитна лінія СТАРТ» № 1408723718247 від 27.03.2024:
3000,00 грн – заборгованість за тілом кредиту, 
4671,00  грн – заборгованість за процентами, 
а всього 7671,00 грн (сім тисяч шістсот сімдесят одна гривень 00 копійок).
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА ФІНАНС» судовий збір у розмірі 1795,24 грнта витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2223,30 грн.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана позивачем протягом тридцяти днів до Полтавського апеляційного суду.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Повне найменування сторін:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» (місцезнаходження: 20603, Черкаська обл., м. Шпола, вул.Таранця, буд. 20, код ЄДРПОУ: 40860735);
відповідач:  ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_2 ).

Суддя А. О. Олефір