Заводський районний суд м. Запоріжжя 
Справа № 465/7911/25
Провадження № 2/332/1239/26
Заочне рішення
Іменем України

06 квітня 2026 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді: Яцуна О.С.,
при секретарі судового засідання: Дубачовій А.А.,
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

Встановив:
У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову зазначено, що 02.07.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 526395023, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 9 300,00 грн на свою банківську картку на умовах строковості, зворотності, платності. Кредитний договір був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV94Т8U.
28.11.2018 між TOB «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладений договір факторингу № 28/1118-01, за яким останнє набуло права вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором.
27.05.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» укладений договір факторингу № 27/0524-01, за яким останнє набуло права вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором.
04.06.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та позивачем ТОВ «Юніт Капітал» укладений договір факторингу № 04/06/25-Ю, за яким позивач набув права вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором.
Отже, позивач вважає, що наділений правом грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 526395023 від 02.07.2023 в розмірі 47 462,53 грн, що просить стягнути з відповідача на свою користь разом із судовим збором в розмірі 2 422,40 грн та правничою допомогою в розмірі 7 000,00 грн.
Ухвалою суду від 07.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, сторонам надані строки для подання заяв по суті. Цією ж ухвалою витребувані докази, необхідні для повного та всебічного розгляду справи. Вимоги ухвали виконані 26.01.2026.
Від представника позивача в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, однак до судового засідання повторно не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подав. Крім того, про розгляд справи останній повідомлявся шляхом розміщення відповідних оголошень на офіційному веб-сайті суду, адже адреса його зареєстрованого місця проживання розташована у с. Любимівка Василівського району Запорізької області, що наразі є тимчасово окупованою територією України, листування з якою не ведеться. Повідомлення про судові засідання розміщувалися в порядку, передбаченому п. 19 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, ст. 121 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».
Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено та документально підтверджено, що 02.07.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір № 526395023, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 9 300,00 грн на свою банківську картку на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним відповідно до умов, зазначених в цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику (а.с. 134-141).
Кредитний договір був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором MNV94Т8U.
Належність одноразового ідентифікатора MNV94Т8U відповідачу підтверджується копією довідки щодо дій позичальника в ІТС системі товариства (а.с. 12).
Разом з цим, відповідачем також підписаний паспорт споживчого кредиту, в якому визначено, що сума кредиту становить 9 300,00 грн; строк кредитування – до 1 857 днів (дисконтний період 15 днів з можливістю продовження); процентна ставка фіксована: 3,65% – 766,50% дисконтна, 383,25% – 766,50% індивідуальна, 766,50% базова, 1 087,700% після закінчення дисконтного періоду (а.с. 131-132).
Перерахування коштів в розмірі 9 300,00 грн на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 (повний № НОМЕР_2 ) підтверджується платіжним дорученням від 02.07.2023 (а.с. 9), розрахунком заборгованості (а.с. 36-39), довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с. 85), відповіддю АТ КБ «ПриватБанк» від 14.01.2026 та випискою по картковому рахунку (а.с. 122-123).
Приписами ч. 1 ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.
Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами (ч. 1 ст. 207 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконувати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто.
Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (надалі Закон), електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором – дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону).
У відповідності до ч. 12 ст. 11 Закону, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом (п. 2 ч. 1 ст. 12 Закону).
Наведене знаходить своє підтвердження у постановах Верховного Суду по справах № 732/670/ від 19.09.09.2020, № 524/5556/19 від 12.01.2021.
Підписавши спірний договір шляхом використання електронно-цифрового підпису, відповідач фактично погодився із запропонованими кредитодавцем умовами договору, що свідчить про те, що сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, які вони повинні виконувати.
З наведених доказів слідує, що відповідач здійснив відповідний алгоритм дій, спрямованих на укладення договору, адже жодні персональні дані відповідача не могли б бути відомі позивачу без укладення спірного договору.
28.11.2018 між TOB «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладений договір факторингу № 28/1118-01, за яким останнє набуло права вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором (а.с. 65-68). Вказане також підтверджується витягом з реєстру прав вимоги від 12.09.2023 (а.с. 63-68).
28.11.2019 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 19, відповідно до якої продовжили строк дії договору (а.с. 70-зворот).
31.12.2020 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 26, відповідно до якої виклали текст договору факторингу в новій редакції (а.с. 71-74).
31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, відповідно до якої продовжили строк дії договору (а.с. 76).
31.12.2022 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 31, відповідно до якої продовжили строк дії договору (а.с. 76-зворот).
31.12.2023 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 32, відповідно до якої продовжили строк дії договору та виклали Розділ 3 договору в новій редакції (а.с. 77).
27.05.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» укладений договір факторингу № 27/0524-01, за яким останнє набуло права вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором (а.с. 57-60). Вказане також підтверджується витягом з реєстру прав вимоги від 27.05.2024 (а.с. 55-56).
04.06.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та позивачем ТОВ «Юніт Капітал» укладений договір факторингу № 04/06/25-Ю, за яким позивач набув права вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором (а.с. 49-52). Вказане також підтверджується витягом з реєстру прав вимоги від 27.05.2024 (а.с. 47-48).
Згідно приписів п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом.
Відповідач порушив умови кредитного договору, а тому станом на день звернення до суду з даним позовом має заборгованість в загальному розмірі 47 462,53 грн, що складається з наступного: 9 299,20 грн – заборгованість по тілу кредиту; 38 163,33 грн – заборгованість по несплаченим відсоткам за користуванням кредитом; 0,00 грн – заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи) та що підтверджується випискою по рахунку (а.с. 35) та розрахунками заборгованості (а.с. 36-39). Долучені до позовної заяви розрахунки заборгованості відповідають вимогам чинного законодавства, відповідачем вказані розрахунки не спростовані, доказів належного виконання зобов`язання відповідачем – суду також не надано.
Таким чином, судом встановлено, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого зобов`язання за кредитним договором, утворилась заборгованість в загальному розмірі 47 462,53 грн, що підлягає до стягнення у повному обсязі на користь позивача.
Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову – на відповідача.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
У відповідності до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат як витрати, пов`язані з розглядом справи.
Порядок визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, розподілу витрат між сторонами визначається ст. 137 ЦПК України.
Участь адвоката, який представляє інтереси позивача у справі та факт надання правової допомоги підтверджено наступними документами: копією довіреності від 05.06.2025 виданої на ім`я адвоката Тараненка А.І., копією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Тараненком А.І., копією акта прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025 на суму 7 000,00 грн, копією додаткової угоди від 05.06.2025 до договору про надання правничої допомоги від 05.06.2025, копією договору про надання правничої допомоги, укладеного 05.06.2025 між Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «Юніт Капітал», копією протоколу погодження вартості послуг.
Відповідач не подав жодних заперечень з приводу неспівмірності витрат позивача на правничу допомогу, а суд, в свою чергу, не вправі самостійно перебирати на себе обов`язок сторони щодо оспорювання понесених іншою стороною витрат на правничу допомогу.
Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на правничу допомогу в повному розмірі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 137, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

Вирішив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» (місцерозташування: м. Київ, вул. Рогнідинська, буд. 4-а, офіс 10, ЄДРПОУ 43541163, рахунок НОМЕР_3 в АТ «Універсал Банк», ЄДРПОУ 21133352, МФО 322001) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» заборгованість за кредитним договором № 526395023 від 02.07.2023 в розмірі 47 462,53 грн, судовий збір в розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Суддя         О.С. Яцун