ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. В`ячеслава Чорновола, 29/32, м. Кропивницький, 25006, 
тел. (0522) 30-10-22, 30-10-23, код ЄДРПОУ 03499951,
e-mail: inbox@kr.arbitr.gov.ua, web: http://kr.arbitr.gov.ua

ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2026 року		Справа № 912/2875/25	

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Кузьміної Б.М., розглянувши без виклику сторін заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АА-Ташир" адвоката Зінкевича Д.В. від 01.04.2026 про стягнення судових витрат у справі № 912/2875/25
за позовом Військової частини НОМЕР_1 
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "АА-ТАШИР"
про стягнення 819 095,18 грн,
ВСТАНОВИВ:
10.11.2025 до Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "АА-ТАШИР" (далі - відповідач) про стягнення 819095,18 грн штрафних санкцій, з яких 375891,50 грн - пеня та 443203,68 грн - штраф.
Рішенням від 27.02.2026 суд позовні вимоги задовольнив частково. Стягнув з відповідача на користь позивача пеню в розмірі 28 160,70 грн, а також 337,93 грн судового збору.
01.04.2026 представник відповідача адвокат Зінкевич Дмитро Валерійович сформував в підсистемі "Електронний суд" заяву, в якій просить стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати у розмірі 40 500,00 грн. 
У заяві від 01.04.2026 відповідач указує, що у відзиві ним було зазначено про неможливість надання точного розрахунку понесених судових витрат на день подання позову, про надання відповідних доказів у встановлені ГПК України строки, про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести у зв`язку з розглядом справи (81 000,00 грн). 
Посилаючись на положення договору про надання правничої допомоги та додаткової угоди до нього, відповідач зазначає, що винагорода Адвокатського об`єднання "Зінкевич та Лінкевич" за надання правової допомоги у цій справі становить 81 000,00 грн і її вартість сплачується клієнтом таким чином:
- 50% вартості правової допомоги, що становить 40 500,00 грн, сплачується клієнтом на рахунок адвокатського об`єднання протягом трьох днів з моменту підписання додаткової угоди № 1 та дана сума не повертається незалежно від результату справи;
- 50% вартості правової допомоги, що становить 40 500,00 грн, сплачується клієнтом на рахунок адвокатського об`єднання протягом трьох днів з моменту ухвалення Господарським судом Кіровоградської області рішення або іншого судового акта, яким провадження у місцевому суді закінчено на користь клієнта.
Покликаючись на рахунок від 17.12.2025 № 17/12, банківську виписку за 20.12.2025, акт приймання-передачі послуг від 20.12.2025, відповідач зазначає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з позивача на користь відповідача, становить 40 500,00 грн. 
До заяви додано в копіях: ордер на надання правничої допомоги серії АА № 1675090 від 04.02.2026, посвідчення адвоката № 6340/10 від 08.12.2017, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 6340/10 від 08.12.2017, рахунок-фактуру № 17/12 від 17.12.2025, виписку з рахунку АТ "УКСИББАНК" за 20.12.2025, договір про надання правничої (правової) допомоги № 08-12 від 08.12.2025, додаткову угоду № 1 від 09.12.2025 до договору № 08-12 про надання правничої (правової) допомоги від 08.12.2025, акт приймання-передачі послуг від 20.12.2025 (т.3, а.с. 119-127). 
02.04.2026 від позивача надійшли письмові заперечення проти заяви відповідача про стягнення судових витрат, в якій позивач просить відмовити в задоволенні заяви, посилаючись на її безпідставність, необґрунтованість та завищеність витрат, а також відсутність детального опису виконаних адвокатом робіт. Позивач вважає, що дана судова справа не є складною для професійного адвоката та не потребує від представника відповідача витрачання значного часу для підготовки процесуальних документів, що свідчить про завищення заявленої вартості послуг. Також позивач зазначив, що оскільки військова частина фінансується з державного бюджету, покладення на неї додаткових витрат під час воєнного стану є надмірним фінансовим тягарем. 
Статті 221 ("Ухвалення рішення про судові витрати") та 244 ("Додаткове рішення") Господарського процесуального кодексу України передбачають вирішення питання про судові витрати без повідомлення учасників справи.
Ухвалою від 02.04.2026 суд постановив вирішення питання про судові витрати здійснити без виклику учасників справи.
Ухвала від 02.04.2026 вручена учасникам справи 02.04.2026 доставленням в їхні Електронні кабінети 02.04.2026, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (т.3, а. с. 139-142).
Розглядаючи заяву по суті, суд зазначає про таке.
Витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних із розглядом справи (пункт 1 частини 2 статті 123 ГПК України), при цьому положеннями статей 124 та 129 ГПК України установлений порядок, алгоритм дій сторони, яка бажає, щоб її витрати на правничу допомогу були компенсовані за рахунок іншої сторони. Разом із першою заявою по суті справи кожна сторона подає попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла або очікує понести (частина 1 статті 124 ГПК України), а у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (частина 2 статті 124 ГПК України).
У свою чергу, докази на підтвердження судових витрат подаються до закінчення судових дебатів або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
Водночас, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 129 ГПК України).
Суд установив, що відповідач у відзиві зазначив, що на момент складення та пред`явлення цього позову попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат становить розмір оплати судового збору та витрати на надання правової допомоги у розмірі 81 000,00 грн. 
01.04.2026 відповідач у п`ятиденний строк після ухвалення рішення у справі подав до суду докази, на які посилається на обґрунтування понесення витрат на правничу допомогу на суму 40 500 грн.
За пунктами 1.1, 5.1, 9.1 договору № 08-12 про надання правничої (правової) допомоги від 08.12.2025 (т.3, а.с. 124-126), укладеного відповідачем як клієнтом та Адвокатським об`єднанням "Зінкевич та Лінкевич", клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором; винагорода адвокатського об`єднання згідно з цим договором складається з вартості роботи його фахівців і залежить від строку надання та складності правової допомоги, що надаються згідно з цим договором. Розмір винагороди адвокатського об`єднання визначається сторонами у рахунках, актах або додаткових угодах до цього договору відповідно до виду правової допомоги, що надається; даний договір укладений на строк до 31 грудня 2026 року та набирає чинності з моменту його підписання. 
Додатковою угодою від 09.12.2025 № 1 (т.3. а.с. 126-127) відповідач і адвокатське об`єднання домовились, що адвокатське об`єднання надає клієнту правову допомогу з ведення від імені та в інтересах клієнта господарської справи № 912/2875/25 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ТОВ "АА-Ташир" про стягнення штрафних санкцій у суді першої інстанції - Господарському суді Кіровоградської області. 
Додаткова угода передбачає, що винагорода адвокатського об`єднання становить 81 000 грн і сплачується таким чином: 50% вартості правової допомоги, що становить 40 500,00 грн, сплачується клієнтом на рахунок адвокатського об`єднання протягом трьох днів з моменту підписання додаткової угоди № 1 та дана сума не повертається незалежно від результату справи; 50% вартості правової допомоги, що становить 40 500,00 грн, сплачується клієнтом на рахунок адвокатського об`єднання протягом трьох днів з моменту ухвалення Господарським судом Кіровоградської області рішення або іншого судового акта, яким провадження у місцевому суді закінчено на користь клієнта.
17.12.2025 адвокатське об`єднання виставило відповідачу рахунок-фактуру № 17/12 на суму 40 500 грн (т.3, а.с. 122), який відповідач оплатив 20.12.2025, що підтверджується банківською випискою від 20.12.2025 (т.3, а.с. 123).
20.12.2025 адвокатське об`єднання і відповідач склали акт приймання-передачі послуг правової допомоги (з переліком послуг) на суму 40 500 грн (т.3, а.с. 127 на звороті).
Судові дебати у справі відбулися 19.03.2026, рішення у справі № 912/2785/25 ухвалене 27.03.2026.
Правова позиція позивача щодо подання до суду доказів понесення витрат на правничу допомогу після ухвалення рішення у справі ґрунтується на частині 8 статті 129 ГПК України, яка передбачає, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Водночас, суд вказує, що відповідно до статті 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
За частиною 4 статті 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 22.04.2024 у справі № 346/2744/21, пославшись на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.01.2024 у справі № 285/5547/21, наголосила:
- якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, вона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі;
- у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 04.06.2025 у справі № 912/2005/24.
У постанові від 10.01.2024 у справі № 285/5547/21 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду врахував, що рішення суду першої інстанції було ухвалене 27.12.2022, при цьому позивач звернувся із заявою про стягнення витрат на правничу допомогу, до якої додав докази їх понесення, протягом п`яти днів після його ухвалення (03.01.2023). Докази були датовані за період з 09.12.2021 до 03.08.2022, тобто до моменту постановлення рішення суду першої інстанції; погодився з позицією суду першої інстанції, який відмовив у задоволенні заяви позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, оскільки її зміст не містив обґрунтування поважних причин неподання доказів, що підтверджують розмір судових витрат, до закінчення судових дебатів у справі.
Переглядаючи в касаційному порядку додаткове рішення у справі № 912/2005/24, Верховний Суд вказав, що, здійснюючи касаційний перегляд господарських справ, також неодноразово посилався на зазначені висновки Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду (постанови від 25.09.2024 у справі № 910/1007/22, від 26.11.2024 у справі № 916/2168/22, від 12.12.2024 у справі № 911/826/23, від 28.01.2025 у справі № 910/5810/24, від 12.03.2025 у справі № 910/87/24, від 25.03.2025 у справі № 910/11352/24, від 15.04.2025 у справі № 910/6138/24).
У справі № 912/2005/24 Верховний Суд не погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанції про те, що частина восьма статті 129 Господарського процесуального кодексу України не містить додаткових умов для реалізації стороною права на подання доказів після ухвалення рішення суду, крім наявності відповідної заяви, зробленої до закінчення судових дебатів, і дотримання 5-денного строку для подання доказів.
За змістом позиції Верховного Суду у постанові від 04.06.2025 у справі № 912/2005/24, у разі подання до суду доказів понесення судових витрат після ухвалення рішення суду, під час розгляду питання про судові витрати суду належить зважати на приписи статті 221 ГПК України та досліджувати причини, з яких позивач не подав доказів понесення судових витрат до закінчення судових дебатів, а також поважність таких причин.
Як вбачається з матеріалів справи № 912/2875/25, надані відповідачем до суду 01.04.2026 докази судових витрат були в розпорядженні відповідача ще до судових дебатів (19.03.2026) та ухвалення рішення суду (27.03.2026), а саме:
- рахунок-фактуру № 17/12 датовано 17.12.2025; 
- виписку АТ "УКРСИББАНК" з рахунку датовано 20.12.2025;
- договір про надання правничої (правової) допомоги № 08-12 датовано 08.12.2025;
- додаткову угоду № 1 до договору № 08-12 про надання правничої (правової) допомоги датовано 09.12.2025;
- акт приймання-передачі послуг датовано 20.12.2025.
Матеріали справи не містять відомостей про наявність об`єктивних, не залежних від волі відповідача обставин (поважних причин), які унеможливили подання ним до суду доказів понесення судових витрат (датованих груднем 2025 року) до закінчення судових дебатів (які відбулися 19.03.2026).
Зокрема, у відзиві відповідач зазначав, що зможе надати точний розрахунок понесених судових витрат із підтверджуючими доказами у встановлені строки ГПК України. Вказівки на неможливість подання доказів до закінчення судових дебатів та причин такої неможливості відзив не містить.
Усна заява представника відповідача в засіданні 19.03.2026 про намір подати докази понесення судових витрат після ухвалення рішення суду, а також письмова заява про стягнення судових витрат від 01.04.2026 також не містила/не містить аргументів щодо неможливості подання доказів понесення судових витрат до закінчення судових дебатів.
За такого суд дійшов переконання, що відповідач не повідомив суду та не надав доказів поважності причин неподання доказів судових витрат на правничу допомогу в сумі 40 500,00 грн на стадії розгляду справи по суті (до закінчення судових дебатів), що є підставою для відмови у задоволенні заяви відповідача про стягнення витрат на правничу допомогу.
Суд зазначає, що в рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, №303-А. пункт 29).
Оскільки суд відмовляє відповідачу в стягненні з позивача судових витрат з підстав відсутності у відповідача поважних причин для подання доказів їх понесення після ухвалення рішення суду, а не до закінчення судових дебатів, доводи позивача про невідповідність заявлених відповідачем витрат критеріям обґрунтованості та співмірності не мають вирішального впливу на результат вирішення спору, тому з урахуванням принципу процесуальної економії не потребують детальної відповіді суду.
Керуючись статтями 124, 126, 129, 244, 221 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АА-Ташир" адвоката Зінкевича Д.В. від 01.04.2026 про стягнення судових витрат у справі № 912/2875/25 - відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Центрального апеляційного господарського суду.

Копії додаткового рішення надіслати учасникам справи до Електронних кабінетів у підсистемі "Електронний суд".

Дата складення повного додаткового рішення - 06.04.2026. 

Суддя	 	Б.М. Кузьміна