Справа № 182/7762/25
Провадження № 3/0182/149/2026 
П О С Т А Н О В А 
Іменем України

04.03.2026 року         м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Ступак Т.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, у відношенні:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП),
за участі: особи відносно якої розглядається справа про адміністративне правопорушення – ОСОБА_2 , захисника - Перепелятнікової Т.Б.
в с т а н о в и в:
Опис обставин справи визнаних Судом недоведеними
 
1.17.11.2025 о 08-56 год. в м.Нікополі по вул.Електрометалургів біля буд.46, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21061», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, бліда шкіра обличчя, порушення координації рухів, млява мова, тремтіння пальців рук). На вимогу працівників поліції ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду для встановлення стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі. Від подальшого керування транспортним засобом водій відсторонений, своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР.
2.Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.
Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.
3.У судовому засіданніОСОБА_1 вину не визнав, пояснив що зранку 17 листопада 2025 року рухався по вул.Електрометалургівзупинився біля аптеки. Коли він вийшов з автомобіля до нього підійшли працівники поліції, сказали що він порушив ПДР, попросили надати документи, усно повідомили, що він при перестроюванні не увімкнув покажчик повороту. Після того як він надав документи, поліцейські перевірили його по планшету таповідомили, що бачать ознаки наркотичного сп`яніння, запитали чи вживає наркотичні засоби, на що він відповів, що перебуває на замісній терапії у нарколога. Поліцейські запропонували пройти огляд у медичному закладі на що він погодився. У цей час поліцейські про щось перемовлялись, а потім один з них ОСОБА_3 у бік поговорити. ОСОБА_1 наголосив, що лікар йому дозволив керувати транспортним засобом, оскільки він перебуває у стані стабілізації про що були надані документи. Поліцейськийсказав, що якщо він приймає наркотичні речовини, то результат буде позитивний, тому немає сенсу їхати у лікарню. Тому він погодився, підстав недовіряти поліції не було, тому погодився, що сенсу їхати у лікарню немає, тому на повторне питання поліцейського чи він відмовляється від огляду сказав ствердно. Після відмови поліцейські почали оформлювати матеріали. Йому не пояснили наслідки такої відмови, що будуть саме такі наслідки. ОСОБА_1 вважає, що працівники фактично його ввели в оману та спровокували на відмову, він був згоден на перевірку і не збирався уникати поїздки до лікарні. Просив закрити справу щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення у його діях. Крім того, також зазначив, що вживати наркотичні засоби почав через важке поранення під час служби в ЗСУ, після поранення біль був нестерпний, знеболювальні не допомагали, у той час нарковмісні препарати були єдиним порятунком, однак після одужання він добровільно почав приймати замісну терапію. Також зазначив, що в автомобілі був не сам, а із знайомими та своєю собакою. Знайомого теж перевіряли на предмет притягнення до відповідальності щодо наркотичних засобів.
4.Захисник Перепелятнікова Т.Б. до суду направила клопотання, яке підтримала у судовому засіданні, згідно з яким вважає, що під час зупинки працівники поліції не повідомили ОСОБА_1 про наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а ті що зазначені у протоколі, не відповідають дійсності, його візуальний огляд проведено не було, руки не тремтіли, мова була нормальна, поведінка відповідала обстановці,адекватно спілкувався з працівниками поліції, а бліда шкіра обличчя - зумовлена перебуванням його тривалий час у лікарні після поранення.Наголосила, що з запису бодікамери працівники поліції не одразу повідомили ОСОБА_1 , що в них є підозра, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, до такого висновку вони дійшли після того, як подивились дані про особу ОСОБА_4 у службовому планшеті (запис з бодікамери 8 год. 56 хв). Після з`ясування певної інформації, а саме те що ОСОБА_1 проходить амбулаторне лікування від наркотичної залежності та отримує замісну терапію, працівники поліції одразу побачили всі ознаки наркотичного сп`яніння, які до того залишались ними не поміченими. Згідно з довідкою від 30.12.2025 ОСОБА_1 дійсно проходить лікування від наркотичної залежності і отримує замісну терапію (довідка додається). У даній довідці, лікуючим лікарем зазначено, що ОСОБА_1 пацієнт дисциплінований, вчасно проводиться токсико-хімісне дослідження, результат якого є негативний, працює, ніколи не з`являвся на огляд в стані сп`яніння.У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, що не відповідає дійсності (запис з бодикамери 8 год. 58 хв.). На пропозицію пройти огляд ОСОБА_1 погоджувався, забрав з салону автомобіля свою собаку,зачинив автомобіль, та збирався сідати в автомобіль поліцейських, де під час розмови з працівниками поліції, останні йому повідомили, що їхати на обстеження немає ніякого сенсу, оскільки ОСОБА_1 отримує замісну терапію і результати заздалегідь відомі і це лише витрата часу, після чого ОСОБА_1 погоджується не їхати до лікарні, при цьому працівники поліції не пояснили ОСОБА_1 наслідки відмові від проходження медичного огляду, чим фактично навмисно ввели його в оману.У відповідності до пункту 3.6.7. «Керування автотранспортом та технікою» методичних рекомендацій «Замісна підтримувана терапія в лікуванні хворих із синдромом залежності від опіоїв», затверджених Наказом МОЗ України №645 від 10.11.2008 року (витяг з наказу додається), пацієнтам слід рекомендувати утримуватись від керування автотранспортом і технікою, доки не досягнуто стану стабілізації та не визначена постійна доза, яка дозволяє пацієнтові відчувати себе водночас комфортно та без ознак інтоксикації. Згідно із довідкою виданою гр. ОСОБА_1 останній перебуває на обліку та лікуванні з 22.09.2025, вживає препарат «метадон» 100мг на добу, зазначено, що ОСОБА_1 препарати опіати були призначені в якості знеболювального після поранення, але пацієнт не зупинив прийом ліків і прийнятий на програму ЗПП, також зазначено, що пацієнт дисциплінований, вчасно проходить дослідження сечі на ПАР (психоактивні речовини) результат негативний, досягнута фаза (стан) стабілізації (довідка додається).Отже лише через хибні припущення поліцейських або навмисне введення ОСОБА_1 в оману, щодо передбачуваного результату медичного огляду, ОСОБА_1 , не розуміючи наслідків своїх дій, погодився з доводами поліцейських про відсутність необхідності їхати на медичний огляд до лікарні, що фактично не можна вважати відмовою, оскільки саме поліцейські сформували думку ОСОБА_1 і явно вплинули на прийняте останнім рішення.Таким чином доводи поліцейських, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серія ЕПРІ №515350 від 17.11.2025 р., грунтуються на припущеннях, оскільки в матеріалах справи відсутні належні, достатні та допустимі докази, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 , у вчинені інкримінованого йому адміністративного правопорушення.Крім того, звернула увагу суду, що відеофіксація правопорушення повинна бути безперервною, однак як слідує з дослідженого відеодиску він має переривання у часі, що є грубим порушенням інструкції до Наказу МВС № 1026 від 18.12.2018.Не можуть бути належними та допустимими доказами, відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні. Протокол про адміністративне правопорушення не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування позарозумним сумнівом, оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованихпрезумпцій факту.У відповідності до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. На підставі вище зазначеного та у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП просила провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Досліджені в судовому засіданні докази
5.На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до суду надано такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №515350 від 17.11.2025; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.11.2025 о 09-05 год. до КП «ПМРЦМЛ», згідно з яким особа відмовилась від огляду; акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у якому зазначено про фіксування на камеру №799308; письмові пояснення ОСОБА_1 який відмовився від прояснення на підставі ст.63 Конституції України; протокол серії ББА № 749600 від 17.11.2025 який був складений щодо ОСОБА_1 за ч.5 ст.121, ч.2 ст.122КУпАП та довідка про наявність посвідчення водія у гр. ОСОБА_1 . 
6.Крім того, у матеріалах справи наявний відеодиск з бодикамери поліцейського. На відеофайлах зафіксовано рух транспортного засобу та його зупинку, водій поводить себевідповідно обстановці, надає документи, добровільно розповідає усі обставини, повідомляє про перебування на замісній терапії.Працівник поліції перевіряє особу водія у планшеті та озвучує знайдену інформацію,щодо притягненнядо відповідальності за ст.309 КК України, та повідомляє, що бачить ознаки наркотичного сп`яніння та пропонує пройти медичний огляд на що особа погоджується та починає збиратись (бере собаку, зачиняє автомобіль). Під час бесіди один з поліцейський відводить у бік ОСОБА_1 для бесіди після чого водій відмовляється від проходження огляду. Також поліцейські у розмові зазначають, що вживання наркотичних засобів на замісній терапії позбавляє останнього права керувати транспортними засобами та результат огляду буде позитивним, тому це витрачання часу. Після того як ОСОБА_1 погоджується з доводами поліцейських останні декілька разів ще раз перепитали чи він дійсно відмовляється.
7.У свою чергу захисником у спростування вини було надані клопотання та усні пояснення (див.п.3,4), додано довідки від 30.12.2025 та 12.01.2026 згідно з якими ОСОБА_1 з 22.09.2025 отримує замісну терапію, вказаному пацієнту надано виключно позитивну характеристику, зазначено, що його лікування перебуває у стадії «стабілізації» та згідно з наказом МОЗ № 645 від 10.11.2008 п.3,6,7 пацієнтам які досягли стану стабілізації дозволено керувати транспортними засобами, вказану довідку підписано лікарем-наркологом ОСОБА_5 , наявна печатка лікаря, надано копію наказу №645 від 10.11.2008 та копії методичних рекомендацій до неї.
8.Також, за клопотання захисту було допитано свідка ОСОБА_6 який зазначив, що у той день коли на ОСОБА_1 було складено протокол він був присутній при цьому.Зазначив, що візуального огляду працівниками поліції водія на стан наркотичного сп`яніння не було (в очі йому не світили, руки на тремтіння не перевіряли). Працівники поліції причини зупинки та перевірки документів не повідомляли. Він чув як ОСОБА_1 погодився на проходження огляду, факту відмови він не чув. Усю розмову між поліцейськими та ОСОБА_1 він не чув, однак коли його самого перевіряли, то він з розмови зрозумів, що можливо перевірка і не буде необхідною.
Оцінка та мотиви Суду
9.Оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суддя враховує наступне.
10.Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.
11.У силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. 
12.Суддя звертає увагу на те, що частина перша статті 130 КУпАП, в тому числі, передбачає відповідальність за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння чи відмову від проходження такого огляду, що в даному випадку інкримінується  ОСОБА_1 .
13.У даній ситуації, за обставин, що інкримінуються, вимагається доведення того, що ОСОБА_1 , є особою, що відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння, а зазначені обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема, поясненнями свідків чи відеофіксуванням, дані докази повинні бути оформленні у відповідності до норм чинного законодавства. 
14.Відповідності до ч.1 ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння.
15.Так, згідно зі ст.40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
16.Відповідно до п.5 Розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом МВСУ 18.12.2018 №1026, включення портативного відео реєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, авідео зйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.Після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) абсолютно все спілкування повинно бути записано безперервно (п. 3.5 Розділу III Інструкції).
17.Із відеозапису з нагрудної камери працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що хоча запис має перерви, однак у цілому зрозуміти обставини що відбувається є можливим, при цьому стороною захисту не оспорюється що зафіксовані події відносяться саме до розглядаємої ситуації, тому даний відеозапис є належним та допустимим доказом.
18.Суддя зазначає, що в діях одного з поліцейських наявні порушення, а саме у тому що він відвів для бесіди у бік ОСОБА_1 , який вже погодився на проходження огляду, та після їх розмови (зміст якої не чути, а лише видно на відеозаписі) ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду. Також працівники поліції дійсно зазначають про те, що результат для ОСОБА_1 вже відомий, оскільки він на замісній терапії.
19.За таких обставин суддя погоджується із позицією сторони захисту, що саме дії працівників поліції вплинули на рішення ОСОБА_1 , оскільки висновок щодо перебування особи в стані наркотичного сп`яніння робиться саме лікарем, а не поліцейськими, та з урахуванням не тільки результату сечі, а й фізіакального огляду із збором анамнезу пацієнта. Тому працівники поліції не повинні були робити самостійно такі припущення.
20.Крім того, на відеозаписі не вбачається зазначених ознак наркотичного сп`яніння особи, при цьому поліцейські дійсно не вживали жодних дій для перевірки стану ОСОБА_1 , а через наявну інформацію щодо вживання ним метадону зазначили про необхідність такого огляду.
21.При цьому суддя враховує надану лікарем довідку від 12.01.2026 у якій зазначено, що особа може керувати автотранспортом, оскільки ОСОБА_1 з 22.09.2025 перебуває на лікуванні та досягнута фаза стабілізації з 11.11.2025 (інкриміновані події 17.11.2025), що у свою чергу підтверджує пояснення ОСОБА_1 надані працівникам поліції та надані у судовому засіданні.
22.Необхідно зазначити, що суддя не приймає до уваги наказ МОЗ №645 від 10.11.2008, на який посилається сторона захисту, через втрату ним чинності.
23.Суддя зазначає, що сам протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №515350, складений відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки фактичні обставини, викладені у протоколі, не підтверджуються сукупністю доказів.
24.Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (PaulandAudreyEdwards v. theUnitedKingdom) від 14 березня 2002 р., заява № 46477/99, суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.
25.До складеного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відповідних доказів, що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення, а тому з урахуванням вказаного рішення ЄСПЛ суд вважає, що фабула адміністративного протоколу не відповідає обставинам справи.
26.У силу принципу презумпції невинуватості, діючого і при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
27.Оцінивши в сукупності надані докази, а також врахувавши встановлені в судовому засіданні обставини, суддя приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.
28.Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.7, 9, 33, 130, 221, 247, 255, 266, 283, 284 КУпАП
п о с т а н о в и в:
1.Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП України - закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 КУпАП. 

Суддя:	  	Т.  С.  Ступак