Справа №: 398/732/26	

провадження №: 2/398/1986/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ 
Іменем України 

"07" квітня 2026 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді Орловського В.В., за участю секретаря судового засідання Харіної Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», представник позивача Чехун Юлія Віталіївна, до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:
Стислий виклад позиції позивача.
11 лютого 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 10 745,00 грн та судових витрат.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19 квітня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено кредитний договір № 19.04.2024-100002146. За умовами договору відповідач отримав кредит у розмірі 3 500,00 грн. Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а кредитні кошти перераховано на його банківську платіжну картку. Позивач зазначає, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка згідно з довідкою-розрахунком позивача становить 10 745,00 грн і складається з: тіла кредиту - 3 500,00 грн, процентів - 5 145,00 грн, комісії (пов`язаної з наданням кредиту) - 350,00 грн та неустойки - 1 750,00 грн.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 березня 2026 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача у судове засідання не з`явилася, позивач та його представник були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. У позовній заяві представник позивача просила проводити розгляд справи за її відсутності за наявними матеріалами та зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи і ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився. Про час і місце розгляду справи він повідомлявся належним чином шляхом надсилання судової повістки рекомендованим поштовим відправленням за його зареєстрованим місцем проживання. Поштове відправлення із судовою повісткою повернулося до суду з відміткою поштового відділення про причину повернення «адресат відсутній». Причини неявки відповідач суду не повідомив, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.
Оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав, та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд цієї справи.
Оскільки у судове засідання не з`явилися усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписав рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення зазначена дата складення повного судового рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Укладення кредитного договору та видача коштів.
19 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі кредитний договір № 19.04.2024-100002146. Договір складається з Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), Заявки від 19.04.2024 року та Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту).
Перед укладенням договору відповідач пройшов процедуру ідентифікації та верифікації через Систему BankID НБУ. Це дозволило кредитодавцю отримати з центрального вузла Системи BankID підтверджені дані про особу, включаючи прізвище, ім`я, по батькові, РНОКПП ( НОМЕР_1 ), паспортні дані, номер телефону ( НОМЕР_2 ) та адресу реєстрації місця проживання. Відповідач приєднався до запропонованого кредитодавцем договору, підписавши його електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Е436», надісланим через SMS-повідомлення на його фінансовий номер телефону НОМЕР_3 . Факт підписання цим ідентифікатором прямо зазначено на всіх електронних документах, з яких складається договір. Зі сторони кредитора договір підписано кваліфікованим електронним підписом уповноваженого представника ТОВ «Споживчий центр» Гаврилець Ю.В..
Договором встановлені такі умови кредитування:
сума кредиту - 3 500,00 грн;
строк, на який надається кредит - 98 днів з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту - 25.07.2024 року;
процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 (один) день користування кредитом;
комісія, пов`язана з наданням кредиту (плата за надання кредиту) - 10% від суми кредиту, що дорівнює 350,00 грн, яка розраховується і обліковується в день видачі кредиту;
неустойка - 35,00 грн за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання.
Згідно з підписаним сторонами Графіком платежів, який є невід`ємною частиною договору, платежі за кредитом розділені на 7 чергових періодів (з регулярністю сплати кожні 14 днів). Денна процентна ставка (загальні витрати за споживчим кредитом) становить 1,18%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача становить 7 559,89 грн.
На виконання умов зазначеного договору ТОВ «Споживчий центр» 19 квітня 2024 року перерахувало кредитні кошти в розмірі 3 500,00 грн на банківську платіжну картку відповідача, яку позичальник вказав у Заявці та Акцепті до кредитного договору (НОМЕР_4). Ця обставина підтверджується наданою позивачем Квитанцією платіжної системи LiqPay ID 2451962450 від 19.04.2024 року о 16:15 год., згідно з якою суму 3 500,00 грн виплачено на картку MASTERCARD НОМЕР_4 з призначенням платіжної операції: «Видача за договором №19.04.2024-100002146».
Суд констатує, що перші шість та останні дві цифри номера платіжного інструмента отримувача у квитанції збігаються з реквізитами картки, вказаними відповідачем у договорі під час його підписання. Виплата коштів відбулася через платіжну систему на підставі Договору № 4507 про надання послуг в системі LiqPay від 01.11.2020 року, укладеного між ТОВ «Споживчий центр» та АТ КБ «Приватбанк». 
Відповідно до пункту 159 розділу VIII Постанови НБУ №164 від 29.07.2022 р., документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань. Отже, факт належного виконання кредитодавцем обов`язку з видачі кредиту на користь відповідача є доведеним.

Порушення зобов`язання та розмір заборгованості.
Відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за зазначеним кредитним договором належним чином не виконав, платежів у рахунок погашення кредиту не здійснював.
Згідно з наданою позивачем Довідкою-розрахунком про стан заборгованості, у зв`язку з невиконанням умов договору виникла заборгованість, загальна сума якої становить 10 745,00 грн. Зазначена сума заборгованості складається із:
основного боргу (тіла кредиту) - 3 500,00 грн;
процентів - 5 145,00 грн;
комісії за надання - 350,00 грн;
неустойки - 1 750,00 грн.
Відповідно до Довідки-розрахунку, проценти по кредиту нараховані за період з 19.04.2024 по 25.07.2024 року.
Свого контррозрахунку чи доказів погашення заборгованості (повністю або частково) відповідач суду не надав.

Норми права, які застосував суд.
На підставі ст. 205 та ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин, зміст якого зафіксований в електронному документі, вважається вчиненим у письмовій формі.
Відповідно до ст. 13 ЗУ "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). 
Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
За приписами ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом включають, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
Відповідно до пункту 159 розділу VIII Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого Постановою Правління НБУ № 164 від 29.07.2022 р., документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань
Відповідно до частини 3 статті 21 ЗУ «Про споживче кредитування» сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, загальний розмір кредиту за яким не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.
Відповідно до пункту 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції Закону України № 3498-IX, який набрав чинності 24.12.2023), тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності цими змінами, максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати протягом перших 120 днів - 2,5 %.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Мотивована оцінка і висновки суду.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем ОСОБА_1 виникли цивільно-правові відносини на підставі кредитного договору, укладеного в електронній формі. Відповідач був обізнаний з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням процентів, комісії та неустойки, і погодився з ними. Факт укладення договору підтверджується використанням відповідачем електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатора, що згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до власноручного підпису.
Належне виконання кредитором своїх зобов`язань щодо надання кредитних коштів підтверджується наданою позивачем квитанцією платіжної системи LiqPay, яка має статус первинного документа та є належним і допустимим доказом перерахування коштів позичальнику.
Відповідач, порушуючи умови кредитного договору та вимоги ст. 526, 1054 ЦК України, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, платежів у рахунок погашення кредиту не здійснював. Доказів погашення заборгованості чи обґрунтованого спростування розрахунку позивача відповідач суду не надав.
Суд перевірив наданий позивачем розрахунок заборгованості та визнає, що сума, яку позивач просить стягнути (10 745,00 грн), є арифметично правильною, обґрунтованою та відповідає умовам договору і вимогам закону. Зазначена сума складається із: основного боргу (тіла кредиту) - 3 500,00 грн, процентів - 5 145,00 грн, комісії за надання кредиту - 350,00 грн та неустойки - 1 750,00 грн.
Оцінюючи правомірність нарахування процентів у розмірі 5 145,00 грн, суд констатує, що вони нараховані виключно в межах узгодженого сторонами 98-денного строку кредитування (з 19.04.2024 по 25.07.2024 року). Застосована договором процентна ставка становить 1,5% за один день користування кредитом. Суд зазначає, що відповідно до п. 17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції Закону № 3498-IX), протягом перехідного періоду (перших 120 днів з дня набрання чинності змінами) максимальний розмір денної процентної ставки не міг перевищувати 2,5 %. Оскільки договір укладено 19.04.2024 року, погоджена сторонами ставка відповідає імперативним вимогам закону, що діяли на момент укладення правочину.
Оцінюючи правомірність стягнення комісії (350,00 грн), суд зазначає, що згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за кредитом включають комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Комісія у розмірі 10% від суми кредиту була передбачена договором та включена до розрахунку загальних витрат і нараховується одноразово в день видачі кредиту, з чим позичальник погодився. Тому стягнення цієї комісії є правомірним.
Щодо стягнення неустойки у розмірі 1 750,00 грн суд зазначає наступне. Відповідно до пункту 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції Закону № 3498-IX від 22.11.2023), списанню підлягає неустойка (штраф, пеня), нарахована за прострочення зобов`язань за договорами, укладеними до набрання чинності цими змінами. Оскільки кредитний договір з відповідачем укладено 19.04.2024 року, тобто вже після набрання чинності Законом № 3498-IX, заборона на нарахування неустойки у період воєнного стану на нього не поширюється. Нарахована позивачем сума неустойки (1 750,00 грн) не перевищує розміру подвійної суми одержаного кредиту, що повністю відповідає обмеженням, встановленим ч. 3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування».
За таких обставин, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості у загальному розмірі 10 745,00 грн законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат.
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 662,40 грн.
Вимог щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивачем не заявлялося.

Керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 141, 158, 259, 263-265, 280, 354 ЦПК України, суд

вирішив:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 19.04.2024-100002146 від 19.04.2024 року у розмірі 10 745 (десять тисяч сімсот сорок п`ять) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його складення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Учасники справи: 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр", код ЄДРПОУ 37356833, адреса місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 133, літера А. 
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повне рішення складене 7 квітня 2026 року.

Суддя        В.В. Орловський