Справа № 183/10848/25
№ 3/183/4665/25
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2026 року м. Самар

Суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області Краснокутський С.О., за участі секретаря судового засідання Купріянової О.М., захисника Трикози Т.В.,розглянувши справу про адміністративне правопорушення за ч. 5 ст.212-3 КУпАП стосовно:
ОСОБА_1 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №0294 від 22 вересня 2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 , перебуваючи 19 серпня 2025 року за місцем своєї роботи, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , допустив порушення вимог ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та вчинив адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, неправомірно відмовив у наданні інформації та документів на адвокатський запит №б/н від 12.08.2025 року адвоката Трикози Т.В., діючої в інтересах ОСОБА_2 , що є порушенням права на отримання інформації та документів відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», і передбачає адміністративну відповідальність.
В судове засідання ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Романенко П.В., не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Від ОСОБА_1 до суду надійшли письмові пояснення та заява про розгляд справи без його участі.
На підставі ст. 268 КУпАП суд вважає можливим провести судовий розгляд за відсутності ОСОБА_1 та його захисника - адвокат Романенко П.В.
Захисник Трикоза Т.В. в судовому засіданні в режимі відеоконференції просила притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , пояснила, що не отримувала жодної відповіді на її адвокатський запит від ОСОБА_1 , тим самим підтвердила обставини, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення.
Вислухавши захисника Трикозу Т.В., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 7 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.
Частиною 5 ст. 212-3 КУпАП передбачено відповідальність за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, у відповідь на адвокатський запит, запит кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги клієнту.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.
Судом досліджені матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення №0294 від 22.09.2025 року; копія заяви адвоката Трикози Т.В. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 212-3 КУпАП; копія адвокатського запиту від 28.07.2025 року; інформація про відстеження поштового відправлення; опис вкладення поштового відправлення; роздруківка інтерфейсу вихідної електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_3 ; повідомлення начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.09.2025 року, повторне повідомлення Начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.09.2025 року; копія журналу обліку вихідних документів ІНФОРМАЦІЯ_4 ; копія відповіді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.08.2025 року №216/3252 на адвокатський запит адвоката Трикози Т.В. від 28.07.205 року; роздруківка інтерфейсу вихідної електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_5 ; роздруківка інтерфейсу вхідної електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
З досліджених судом матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 04.08.2025 року було надано відповідь №216/3252 на адвокатський запит адвоката Трикози Т.В. від 28.07.205 року, яку було надіслано електронною поштою на електронну адресу адвоката « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Вказане підтверджується копією журналу обліку вихідних документів ІНФОРМАЦІЯ_4 , де під номером 3252 зазначено: «04.08.25 Відповідь на адв. запит щодо ОСОБА_2 адвокат Трикоза Т.В.», а також роздруківкою інтерфейсу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_5 , з якої вбачається, що 04.08.2025 року о 17:52 години з вказаної електронної адреси було направлено документ «216-3252_адв-Трикоза.pdf» на електронну адресу адвоката « ІНФОРМАЦІЯ_3 », тема: відповідь на запит щодо ОСОБА_2 .
Вказані докази спростовують обставини, наведені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо неправомірної відмови у наданні інформації та документів на адвокатський запит №б/н від 12.08.2025 року адвоката Трикози Т.В.
Разом з тим суд враховує пояснення адвоката Трикози Т.В. в частині неотримання відповіді на адвокатський запит та надані нею докази, у тому числі, роздруківку інтерфейсу вхідної електронної пошти адвоката Трикози Т.В., з якої вбачається, що у період з 03.08.2025 року по 05.08.2025 року у розділі вхідної кореспонденції відсутній електронний лист від ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.08.2025 року №216/3252, проте дослідивши усі обставини справи суд вважає, що вказане не надає підстав для висновку поза розумним сумнівом про те, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 04.08.2025 року не було надано відповідь на адвокатський запит адвоката Трикози Т.В.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-р 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.
Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.
Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).
Згідно з вказаною правовою позицією ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
За таких обставин, суд вважає недоведеним, поза розумним сумнівом, наявність в діях ОСОБА_1  складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на викладене, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.
Керуючись ст. 247 КУпАП, суд,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1  закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.212-3 КУпАП.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, щодо якої її винесено до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Суддя          С.О. Краснокутський