ПОСТАНОВА
Справа № 947/7900/26
Провадження № 3/947/1068/26

10.03.2026 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м.Одеси Борщов І.О., за участю прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону Кравцової О.О., розглянувши у приміщені суду справу про адміністративне правопорушення за протоколом №222/2026 від 12.02.2026, складеним оперуповноваженим 6-го відділу (протидії корупції) управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України капітаном поліції Коваль В.В., щодо 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, працювала головним спеціалістом групи морально-психологічного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 
про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 , припинивши з 30.04.2024 року діяльність на посаді головного спеціаліста групи морально-психологічного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи державним службовцем та суб`єктом декларування відповідно до п.п.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом згідно Примітки ст.172-6 КУпАП, несвоєчасно 25.12.2025, без поважних причин, подала шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік, чим порушила вимоги абз.2 ч.2 ст.45 Закону, та вчинила правопорушення, пов`язане з корупцією.
Дане адміністративне правопорушення було виявлене 12.02.2026, що стало підставою для складання відповідного протоколу.
ОСОБА_1  до суду не з`явилася. Про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином. Подала клопотання про проведення судового засідання без її участі. Згідно ст.268 КпАП України явка особи, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення у вказаній категорії справ не є обов`язковою, а тому протокол розглянуто без її участі. Як вбачається з матеріалів справи та заяви,  ОСОБА_1  свою вину визнає. 
Прокурор Кравцова О.О., приймаючи участь в судовому засіданні, надала суду мотивований висновок, в якому зазначила, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України, просила суд притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти стягнення в межах санкції ч.1 ст.172-6 КпАП України. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заяву ОСОБА_1 , заслухавши висновок прокурора, суд дійшов наступних висновків.
Згідно ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Відповідно до п.9 ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
01.06.2023 згідно наказу начальника   ІНФОРМАЦІЯ_3 №62 д/с від 01.04.2023 ОСОБА_1 присвоєно 9 ранг державного службовця.
11.04.2024 згідно наказу начальника   ІНФОРМАЦІЯ_3 № 41 д/с від 10.04.2024 ОСОБА_1 призначена на посаду головного спеціаліста групи морально-психологічного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 .
30.04.2024 згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №50 д/с від 29.04.2024 ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста групи морально-психологічного забезпечення  ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Згідно ч.1 п.1 п.п.«в» ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, особами, на яких поширюються дія цього Закону - є державні службовці.
Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про державну службу», посадова особа державної служби - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
Згідно п.9 ст.8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов`язаний додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.
Згідно ст.1 Закону України «Про запобігання корупції», державний орган - орган державної влади, в тому числі колегіальний державний орган, інший суб`єкт публічного права, незалежно від наявності статусу юридичної особи, якому згідно із законодавством надані повноваження здійснювати від імені держави владні управлінські функції, юрисдикція якого поширюється на всю територію України або на окрему адміністративно-територіальну одиницю.
Таким чином, головний спеціаліст групи морально-психологічного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування та суб`єктом на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» відповідно п.п.«в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» та Примітки до ст.172-6 КУпАП, зобов`язана виконувати вимоги Закону України «Про запобігання корупції», в тому числі визначені ст.45 вказаного Закону.
Згідно абз.2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а", "в"-"ґ" п.2 ч.1 ст.3, зобов`язані до 1 квітня наступного року після року припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.
12.10.2023 року набрав чинності Закон України №3384-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», яким відновлено обов`язок подання декларацій суб`єктів, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Відповідно до питання 1 «Які види декларацій існують, коли їх слід подавати і який звітний період вони охоплюють?» Роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції №4 від 13.11.2023 «Щодо фінансової доброчесності: застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунку)» визначено, що обов`язок подавати щорічну декларацію виникає в суб`єкта декларування: наступного року після припинення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, або перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності (щорічна декларація (після звільнення)). Для цього у розділі І «Вид декларації та звітний період» декларації слід обрати позначку «я припинив(ла) виконувати функції держави або органу місцевого самоврядування (після звільнення)».
На виконання вище зазначених вимог законодавства ОСОБА_2 зобов`язана була подати щорічну декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік не пізніше 31.03.2025.
Проте, ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування, який повинен бути обізнаним щодо обов`язку, способу, та терміну подачі такого типу декларації, припинивши 30.04.2024 року діяльність на посаді головного спеціаліста групи морально-психологічного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 , за відсутності поважних причин, в порушення абзацу 2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», подала декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік, лише 25.12.2025 р. о 14 год. 06 хв., що встановлено відповідно до відкритих загальнодоступних даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Згідно відповіді на запит ДСР НПУ за підписом керівника управління інформаційно-аналітичних систем та захисту інформації Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_3 (вихідний №71-03/4127/20 від 06.02.2020), зазначено, що усі документи, які суб`єкт декларування подав до інформаційно - телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі - ІТС Реєстр), зберігаються в ІТС Реєстр й автоматично оприлюднюються (за винятком конфіденційної інформації) у публічній частині ІТС Реєстр відповідно до цього Порядку. Дата в публічній частині ІТС Реєстру відповідає фактичній даті подання документів суб`єктами декларування.
Згідно листа за підписом в.о. керівника Управління проведення спеціальних перевірок та моніторингу способу життя Національного агентства з питань запобігання корупції ОСОБА_4 (вихідний №47-09/27771/21 від 26.04.2021), Закон не передбачає затвердження Національним агентством обґрунтованого висновку або повідомленні із встановленим фактом порушення вимог фінансового контролю у разі виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, за частинами першою, другою статті ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Згідно з ч.1 ст.172-6 КУпАП відповідальність за вказаною статтею настає за умови несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Факт несвоєчасної подачі ОСОБА_1 відповідної декларації встановлений.
Поважні причини несвоєчасної подачі декларації ОСОБА_1 не встановлені.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 №5-рп/2015 з питань офіційного тлумачення положень ч.1 ст.276 КУпАП місцем вчинення правопорушення є адміністративно-територіальна одиниця, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.
ОСОБА_1 не виконала вимоги ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», які виникли у неї, як у головного спеціаліста групи морально-психологічного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 , який розташованим за адресою: АДРЕСА_2 , та є місцем вчинення правопорушення.
Одним з основоположних принципів діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, оскільки ці правопорушення несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування та зашкодити суспільним інтересам, а отже не можуть бути визнані як малозначимі. Тому, незалежно від виду суб`єкту та його службової діяльності, та інших характеристик його обов`язком є діяти лише в рамках закону.
Датою і часом вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією ОСОБА_1 , є фактичний час і дата несвоєчасної подачі декларації особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2024 рік, тобто 25.12.2025р. о 14 год. 06 хв.
Датою виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного корупцією є дата завершення збору доказів, встановлення особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, фактичних даних для висновку про наявність в діях особи вини у вчиненні правопорушення, встановлення складу адміністративною правопорушення та складання протоколу за участю особи - ОСОБА_1 , а саме «12».02.2026 року.
Винність  ОСОБА_1  у вчиненому підтверджується сукупністю інших доказів, що є у справі: протоколом про адміністративне правопорушення, копією декларації, копіями наказів, розписками, копіями листів, письмовими поясненнями  ОСОБА_1  тощо. 
Оскільки ОСОБА_1  несвоєчасно подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, то вона визнається винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України.
Визначаючи міру відповідальності правопорушника, враховується її щире каяття, характер адміністративного правопорушення, данні про особу винної. 
На підставі викладеного і керуючись ст.ст.221, 283, 284 КпАП України, суддя 
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1  визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КпАП України, на підставі якої піддати її адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (Вісімсот п`ятдесят) грн.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 665 (Шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. 
Роз`яснити  ОСОБА_1  положення ст.308 КпАП України, згідно якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений ст.307 КпАП України, а саме не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення правопорушнику постанови про накладення штрафу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. Після чого в порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції протягом десяти діб з моменту її винесення.

Суддя       Борщов І. О.