Справа № Справа № 530/340/26
Номер провадження 2-о/530/26/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2026          м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Ситник О.В., за участю секретаря судових засідань Стрілець Л.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в місті Зіньків Полтавської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Опішнянська селищна рада Полтавського району Полтавської області про встановлення факту, що має юридичне значення,-
В С Т А Н О В И В :
Заявник ОСОБА_1 звернувся до Зіньківського районного суду Полтавської області з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право на спадщину за законом.
Заявник вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_1 (далі - заявник). Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 видане 16.10.2020 року. В свідоцтві про народження батьками ОСОБА_1 записані: батько – ОСОБА_2 , мати – ОСОБА_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати заявника ОСОБА_3 , якій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії Р1 №597292 належала земельна ділянка площею 6.03 га кадастровий номер 5321387200:00:029:0019, заявник з метою вступу в спадщину вчасно звернувся до нотаріуса і 05.10.2009 отримав свідоцтво про право на спадщину серія ВМО №171237, відповідно до якого він успадкував належну на праві власності померлій матері земельну ділянку площею 6.03 га кадастровий номер 5321387200:00:029:0019.
Проте в державному акті на право приватної власності на землю Серії Р1 №597292 та свідоцтві про право на спадщину за законом допущені описки, а саме невірно зазначені прізвище заявника та його матері, а саме « ОСОБА_4 » замість вірно « ОСОБА_5 », дані описки позбавляють можливості заявника реалізувати право володіння та користування належним майном.
Факт правильного написання прізвища померлої матері встановлюється відповідно до свідоцтва про народження батька позивача виданого 14.05.1948 згідно за яким ОСОБА_6 мав прізвище « ОСОБА_5 », свідоцтва про одруження НОМЕР_2 від 22.08.1958, згідно з яким після укладення шлюбу прізвище померлої ОСОБА_7 змінилося з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_5 ». Відповідно до свідоцтва про народження заявника ОСОБА_9 серії НОМЕР_1 видане 16.10.2020 його прізвище « ОСОБА_5 », відповідно до паспорта заявника його прізвище « ОСОБА_5 ».
Помилка в написанні прізвища була допущена у зв`язку з порушенням правил написання ненаголошених «и» та «е».
Відмінності у написанні прізвища стали підставою у зверненні до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
Встановлення факту належності правовстановлюючого документа необхідно заявникам для оформлення свої майнових прав.
Ухвалою суду від 26.02.2024 року відкрито провадження по справі. Заявник та заінтересована особи до суду не з`явилися, повідомлені про час і місце розгляду справи належним чином. Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, представник заінтересованої особи Опішнянської селищної ради надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення заяви не заперечували.
Дослідивши письмові докази, виходячи із встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд вважає за необхідним заяву задовольнити з наступних підстав.
Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною 7 ст.19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
У відповідності до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України).
У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Згідно з ч.1 ст.316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_1 (далі - заявник). Свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 видане 16.10.2020 року. В свідоцтві про народження батьками ОСОБА_1 записані: батько – ОСОБА_2 , мати – ОСОБА_3 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати заявника ОСОБА_3 , якій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю Серії Р1 №597292 належала земельна ділянка площею 6.03 га кадастровий номер 5321387200:00:029:0019, заявник з метою вступу в спадщину вчасно звернувся до нотаріуса і 05.10.2009 отримав свідоцтво про право на спадщину серія ВМО №171237, відповідно до якого він успадкував належну на праві власності померлій матері земельну ділянку площею 6.03 га кадастровий номер 5321387200:00:029:0019.
В державному акті на право приватної власності на землю Серії Р1 №597292 та свідоцтві про право на спадщину за законом допущені описки, а саме невірно зазначені прізвище заявника та його матері, а саме « ОСОБА_4 » замість вірно « ОСОБА_5 », дані описки позбавляють можливості заявника реалізувати право володіння та користування належним майном.
Помилка в написанні прізвища була допущена у зв`язку з порушенням правил написання ненаголошених «и» та «е».
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з положеннями п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.
Отже, суд приходить до висновку, що відмінності у написанні прізвищ стали підставою у зверненні до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
Встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявникам необхідно для реалізації своїх прав.
Факт правильного написання прізвища померлої матері встановлюється відповідно до свідоцтва про народження батька позивача виданого 14.05.1948 згідно за яким ОСОБА_6 мав прізвище « ОСОБА_5 », свідоцтва про одруження НОМЕР_2 від 22.08.1958, згідно з яким після укладення шлюбу прізвище померлої ОСОБА_7 змінилося з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_5 ». Відповідно до свідоцтва про народження заявника ОСОБА_9 серії НОМЕР_1 видане 16.10.2020 його прізвище « ОСОБА_5 », відповідно до паспорта заявника його прізвище « ОСОБА_5 ».
Під час розгляду справи судом не встановлено існування спору про право та можливих порушень прав та інтересів третіх осіб внаслідок встановлення факту належності правовстановлюючого документу, про який просить заявник.
Встановлення факту належності правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення.
Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.
Судові витрати відносяться на рахунок заявника.
Керуючись ст.ст.4, 13, 80-81, 293, 315, 318, 319 ЦПК України, -
ухвалив :
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Опішнянська селищна рада Полтавського району Полтавської області про встановлення факту, що має юридичне значення - задовольнити.
Встановити факт того, що свідоцтво про право на спадщину за законом видане державним нотаріусом Опішнянської державної нотаріальної контори Піскун А.Ю. 05 жовтня 2009 року після смерті ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_1 , зареєстрованого в реєстрі за №1624 - належить ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 та відповідно до якого ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 успадкував земельну ділянку (кадастровий номер 5321387200:00:0019) площею 6,03 га, що розташована на території Човно-Федорівської сільської ради Зіньківського району, Полтавської області та належала померлій ОСОБА_3 на підставі державного акту на право приватної власності на землю (прізвище в держаному акті «Індиберя») серії Р1 №597292.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя	О. В. Ситник