Справа № 593/1590/25
Провадження № 2/593/122/2026

Р І Ш Е Н НЯ
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
Бережанський районний суд Тернопільської області
"06" березня 2026 р.          
в складі: головуючого судді: Німко Н.П.
при секретарі: Олексів О.Б.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини на час навчання, -
В С Т А Н О В И В:
Позивачка  ОСОБА_1 подала до Бережанського районного суду Тернопільської області позов до відповідача  ОСОБА_2  про стягнення аліментів в її користь на час навчання.
В обґрунтування позову зазначено, що позивачка навчається у Тернопільському національному педагогічному університеті імені Володимира Гнатюка на денній формі навчання з 01 вересня 2025 року, термін закінчення навчання – 30 червня 2029 рік. Для продовження навчання їй потрібні кошти на оплату навчання, проживання, харчування, проїзд, придбання необхідної літератури та інших речей для здобуття освіти, а в добровільному порядку батько коштів не надає.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце його проведення; подала заяву, у якій підтримала свої позовні вимоги, просила проводити розгляд справи без її участі, клопотала про заочний розгляд справи.
Відповідач ОСОБА_2 у засідання суду не з`явився, адресовані йому судові повістки повернуті до суду без вручення із відміткою про відсутність адресата, відзив на позов не подав.
Ухвалою суду від 25 лютого 2026 року вирішено розглядати справу заочно.
Частиною 3 ст. 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних в суду матеріалів.
Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав:
Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Відповідно до ч.3 ст.199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
Згідно ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. 
Відповідно до п. 1-4 ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 
Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 20) роз`яснено судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини:
Відповідач ОСОБА_2 є батьком позивачки ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Рекшинською сільською радою Бережанського району Тернопільської області.
Станом на дату розгляду справи позивачка ОСОБА_1 має повних 18 років та є повнолітньою особою.
Як вбачається із довідки Тернопільського національного педагогічного університету імені Володимира Гнатюка №52 від 06 листопада 2025 року, ОСОБА_1 навчається на першому курсі денної форми навчання у вказаному закладі; час закічення навчання – 30 червня 2029 року.
У зв`язку із таким навчанням позивачка несе витрати (купівля продуктів харчування, одягу та інших речей, необхідних для здобуття освіти), а тому потребує матеріальної допомоги.
Виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що позивачка, як повнолітня дочка відповідача по справі ОСОБА_2 не може самостійно себе утримувати, оскільки навчається на денній формі навчання, заявлений позов слід задовольнити та визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки на її утримання, як повнолітньої доньки, у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 07 листопада 2025 року та до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років.
На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1347,20 коп, від сплати якого при зверненні до суду була звільнена позивачка.
На підставі наведеного, керуючись ст.199, 200 Сімейного кодексу України, ст.4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.
Стягувати із ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання у розмірі  частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи із 07 листопада 2025 року та до закінчення навчання позивачкою (30 червня 2029 року), але не більше, як до досягнення позивачкою ОСОБА_1 двадцяти трьох років.
Допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів за один місяць.
Судовий збір в розмірі 1347 (одна тисяча триста сорок сім) гривень 20 копійок стягнути із відповідача ОСОБА_2 у користь держави.

Враховуючи положення ч.6 ст. 259 ЦПК України, повний текст рішення суду складено 16 березня 2026 року.

Сторони по справі:
Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду, як заочне, може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції – Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області.

Суддя Бережанського районного  суду
Тернопільської області      Н.П.Німко