ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року	Львів	Справа № 380/23370/23 пров. № А/857/663/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого-судді - Мікули О. І.,
суддів - Кузьмича С. М., Курильця А. Р., 
з участю секретаря судового засідання – Волчанського А. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року у справі №380/23370/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський авіаційний завод «ЛДАРЗ" до Головного управління ДПС у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Акціонерне товариство "Українська оборонна промисловість" про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
суддя в 1-й інстанції – Потабенко В. А.,
дата ухвалення рішення – 03 грудня 2024 року,
місце ухвалення рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту рішення – 03 грудня 2024 року,

в с т а н о в и в:

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю “Львівський авіаційний завод “ЛДАРЗ” звернулося в суд з позовом до відповідача- Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №15630/13-01-07-03 від 05 липня 2023 року та №15632/13-01-07-03 від 05 липня 2023 року.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №15630/13-01-07-03 від 05 липня 2023 року, №15632/13-01-07-03 від 05 липня 2023 року. 
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального права та підлягає скасуванню. В обґрунтування вимог апеляційної скарги покликається на те, що за результатами проведеної податковим органом позапланової документальної виїзної перевірки позивача встановлено порушення: п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198; п.200.1, п.200.4, ст.200 Податкового кодексу, внаслідок чого підприємством завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на рахунок платника у банку за березень 2023 року у сумі 354282433 грн; завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 Податкової декларації з податку на додану вартість) за березень 2023 року на суму 131156 гривень. Так, за результатами перевірки встановлено, що позивач не підтверджує факт придбання товарів у його постачальників, з урахуванням реального часу здійснення операцій, місцезнаходження підприємства та наявності трудових ресурсів, виробничих та складських приміщень, іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій. Податковий орган зазначає, що оскільки не підтверджується факт придбання контрагентами товарно-матеріальних цінностей, що відображено в податкових накладних на реалізацію ТОВ “ЛДАРЗ”, відповідно, відсутній і факт продажу ТМЦ ТзОВ “ЛДАРЗ”. Вказує про наявність щодо ПАТ «НТК «Електронприлад» рiшення про відповідність платника п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Звертає увагу на те, що в експрес-накладних не зазначено назву продукції, її вартість, що унеможливлює процес ідентифікації отриманого від ТзОВ “МК «Електронікс» товару та його оприбуткування на склад ТОВ “ЛДАРЗ” по видаткових накладних. Зауважує, що в наданих до перевірки сертифікатах якості не зазначено інформацію про виробника товару отриманого ТзОВ “ЛДАРЗ” від ТзОВ “МК «Електронікс», а надані ТОВ “ЛДАРЗ” до перевірки податкові накладні не підтверджують факт придбання товарів, робіт та послуг, не є свідченням реальності господарських операцій та містять недостовірні дані щодо змісту господарських операцій. Таким чином, оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті правомірно та підстави для скасування таких відсутні. З врахуванням наведеного просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає про те, що відповідачем ні в Акті перевірки, ні в ході розгляду справи не було наведено жодних доказів та аргументів, які б у взаємозв`язку із фактичними обставинами справи вказували на неможливість виконання контрагентами позивача, обумовлених договірними зобов`язаннями сторін господарських операцій. Висновки податкового органу щодо не підтвердження фактів придбання позивачем ТМЦ обґрунтовуються виключно даними інформаційних баз даних ДПС, зокрема аналізом ЄРПН стосовно контрагентів. При цьому, відповідачем при дослідженні ланцюгів постачання було проігноровано, що ПАТ «НТК «Електронприлад» за змістом укладених із позивачем договорів зобов`язувалось виготовити продукцію, відтак є виробником продукції та першим у ланцюгу суб`єктом господарювання, що здійснює реалізацію продукції. Звертає увагу на те, що відповідачем не надано жодних доказів невідповідності господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, їх збитковості або інших обставин, які б окремо або в сукупності свідчили, що вчинення таких операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача або його контрагентів були спрямовані виключно на отримання необґрунтованої податкової вигоди. Звертає увагу на те, що ТОВ «ЛДАРЗ» на підтвердження реальності господарських операцій та фактичного руху активів було надано відповідні розрахункові, платіжні та інші документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку: видаткові накладні, податкові накладні, платіжні доручення, рахунки-фактури, а також експрес-накладні, подорожні листи на підтвердження фактів транспортування товару. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Крім того, АТ «Українська оборонна промисловість» подало письмові пояснення, в яких зазначає про те, що господарські операції позивача з третіми особами мали реальних характер, що підтверджується як належним бухгалтерським та податковим обліком цих операцій, так і реальними змінами майнового стану як позивача, так і його постачальників. Вказує, що податковим органом не надано жодних доказів, які б підтверджували правомірність прийнятих оскаржених податкових повідомлень-рішень. Таким чином, вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, тому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Представник позивача – Борецька М. В. та представник третьої особи – Царюк Н. М. у судовому засіданні не погодилися з доводами апеляційної скарги і вважають, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, який ухвалив законне та обґрунтоване рішення, просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Представник відповідача (апелянта) – Штибень Н. М. у судовому засіданні підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Заслухавши суддю-доповідача та пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, відзив на апеляційну скаргу та письмові пояснення в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ТзОВ «Львівський авіаційний завод «ЛДАРЗ» зареєстроване як юридична особа, код ЄДРПОУ 07684556, місцезнаходження: 79040, м. Львів, вул. Авіаційна, 3. Є платником податку на додану вартість відповідно до свідоцтва №200761786 від 25 листопада 2022 року, індивідуальний податковий номер 76845513021.
ГУ ДПС у Львівській області відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20; п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75; п.п.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України та на підставі наказу ГУ ДПС у Львівській області від 16 травня 2023 року №1714-ПП проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТзОВ «Львівський авіаційний завод «ЛДАРЗ» (ЄДРПОУ 07684556) з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.
За результатами перевірки складено акт від 15 червня 2023 року №16256/13-01-07-06/07684556, в якому встановлено:
- порушення вимог п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6, ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 ПК України, в результаті чого товариством завищено суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість на загальну суму 3542824 грн, в тому числі за березень 2023 року у сумі 3542824,00 грн;
- порушення вимог п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6, ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 ПК України в результаті чого товариством завищено залишок від`ємного значення з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового (звітного) періоду (показник рядка 21 декларації) на загальну суму 131156,00 грн, в тому числі за березень 2023 у сумі 131156,00 грн.
Висновки податкового органу щодо порушень позивачем норм податкового законодавства обґрунтовуються наступним.
У ході проведення перевірки не підтверджується факт придбання ТзОВ «Львівський авіаційний завод «ЛДАРЗ» товарів у ПАТ «НТК «Еленктронприлад» на загальну суму 21729809,30 грн, в тому числі ПДВ 3571633,71 грн, та у ТзОВ «МК Електронікс» на загальну суму 614076 грн, в тому числі ПДВ 102346 грн, стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження контрагентів та наявності трудових ресурсів, виробничих та складських приміщень, іншого майна, які економічно необхідні для здійснення господарських операцій, відсутністю ділової мети та необхідного обсягу цивільної дієздатності. В експрес-накладних не зазначено назву продукції, її вартість, що унеможливлює процес ідентифікації отриманого від ТзОВ «МК Електронікс» товару. Відсутність ТТН. Не надано сертифікатів якості (відповідності), сертифікатів виробника на товари придбані у ПАТ «НТК «Електронприлад», що унеможливлює підтвердження ланцюга постачання продукції від виробника до споживача (користувача). Згідно з даними АІС «Податковий блок» стосовно контрагентів наявні Рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку. Сукупність встановлених в ході перевірки фактів та обставин, досліджених по ланцюгу постачання, а саме: обрив ланцюга, вказує на проведення операцій із ПАТ «НТК «Еленктронприлад» та ТзОВ «МК Електронікс», спрямованих на отримання необґрунтованої податкової вигоди кінцевим отримувачем.
На підставі акта контролюючим органом прийняті податкові повідомлення-рішення:
- №15630/13-01-07-03 від 05 липня 2023 року, яким встановлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування в розмірі 3542824,00 грн, застосовано штрафну санкцію у розмірі 1771412,00 грн;
- №15632/13-01-07-03 від 05 липня 2023 року, яким зменшено залишок від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового (звітного) періоду у розмірі 131156,00 грн.
Не погоджуючись із вказаними податковими повідомлення рішеннями, позивачем було оскаржено їх в адміністративному порядку.
08 вересня 2023 року позивачем було отримано рішення за результатами розгляду скарги від 31 серпня 2023 року №25355/6/99-00-06-01-04-06, яким скарга ТзОВ «Львівський авіаційний завод «ЛДАРЗ» залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення - без змін.
Змістом спірних правовідносин є відповідність податкових повідомлень-рішень за №15630/13-01-07-03 та №15632/13-01-07-03 від 05 липня 2023 року критеріям правомірності, передбачених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).
Проаналізувавши акт, на підставі якого були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення, суд з`ясував, що оспорюванні суми податкового кредиту були сформовані за результатами фінансово-господарських операцій позивача із контрагентами: ТзОВ «МК Електронікс» та ПАТ «НТК «Електроприлад».
У частині фінансово-господарських операцій позивача з ПАТ Науково-технічний комплекс «Електронприлад», то суд встановив таке.
Між позивачем та ПАТ «Науково-технічний комплекс «Електронприлад» було укладено Договір на поставку продукції №427/22 від 23 січня 2023 року.
Згідно з умовами п.1.1. договору ПАТ «Науково-технічний комплекс «Електронприлад» для забезпечення ремонту та модернізації літаків типу МиГ-29 належності Повітряних Сил Збройних Сил України на ТзОВ «Львівський авіаційний завод «ЛДАРЗ» зобов`язується виготовити та поставити замовнику, а замовник прийняти і оплатити наступну Продукцію: Заглушка-імітатор ЗИ-72М (НТКЕ 486938.001); Заглушка-імітатор ЗИ-470М (НТКЕ 486938.002)»
Відповідно до п.1.2. договору кількість, вартість, номенклатура Продукції, передбачених у п.1.1 даного договору визначається в специфікації (додаток №1) та протоколі погодження договірної ціни (додаток 3). Відповідно до Специфікації загальна вартість продукції становить 1967342,18 грн, в т.ч. ПДВ 327890,36 грн.
Пунктом 4.1.1. договору передбачено, що попередня оплата за продукцію у розмірі до 60% від договірної ціни продукції здійснюється протягом 10-ти банківських днів на підставі виставленого постачальником рахунку, з подальшим використанням зазначених коштів виключно на цілі, визначені договором.
Відповідно до п.п.5.1.,5.2 поставка продукції здійснюється у строки згідно з специфікацією (додаток №1 до договору), поставка здійснюється на умовах самовивозу зі складу постачальника за рахунок замовника після оплати згідно п.4.1.1 даного договору.
Позивачем згідно з договором було здійснено попередню оплату за продукцію у розмірі 1180405,31 грн, в. т.ч. ПДВ 196734,22 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №524 від 09 березня 2023 року.
Постачальником було складено та зареєстровано у ЄРПН податкові накладні №7 від 10 березня 2023 року та №8 від 14 березня 2023 року.
Постачальником передано передбачену договором продукцію, що підтверджується видатковою накладною №21/23 від 14 березня 2023 року та актом приймання-передачі продукції №1 до договору №427/22 від 23 січня 2023 року.
На підтвердження факту транспортування продукції позивачем долучено подорожній лист службового автомобіля.
Також між позивачем та ПАТ «Науково-технічний комплекс «Електронприлад» було укладено договір на поставку продукції №339/21-08-22-50 від 24 лютого 2023 року.
Відповідно до умов п.1.1. договору ПАТ «Науково-технічний комплекс «Електронприлад» в рамках виконання державного контракту від 21 грудня 2021 року №403/1/21/15, зобов`язується виготовити та поставити замовнику, а замовник прийняти і оплатити наступну продукцію: Бортова узагальнена система вмонтованого контролю та попередження екіпажу Єкран-13М-4– 8И1.570.072 ТУ; Блок реєстрації твердотільний БР-4Т-Л-01– 8и3.065.017-01 ТУ; Пристрій RZ – 8И5.109.044-01; Блок граничних команд БПК-88 серії 3КМ– 8И3.035.067-01 ТУ.
Згідно з п.1.2. договору найменування, кількість продукції, що постачається та її орієнтовна вартість, визначається специфікацією до договору (додаток №1), яка є його невід`ємною частиною.
Пунктом 4.1.1. договору передбачено, що попередня оплата за продукцію у розмірі до 80%, але не менше 50% від її орієнтовної вартості здійснюється протягом 10-ти банківських днів на підставі виставленого постачальником рахунку.
Відповідно до п.5.1. договору поставка продукції здійснюється згідно графіку поставки продукції (додаток 3 до даного договору) за умови виконання замовником п.4.1.1 даного договору.
З графіку поставки продукції (додатку 3 до Договору) вбачається, що поставка продукції здійснюється поетапно комплектами.
Згідно з п.5.2. договору поставка здійснюється на умовах самовивозу зі складу постачальника.
Відповідно до додаткової угоди №2 від 05 грудня 2022 року до договору №339/21-08-22-50 від 24 лютого 2022 року специфікація та протокол погодження договірної ціни на продукцію були викладені у новій редакції.
Позивачем на підставі виставленого рахунку-фактури №101 від 07 березня 2023 року було здійснено передоплату (аванс) за перший комплект продукції у розмірі 6487486,70 грн, в. т.ч. ПДВ 1081247,78 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №491 від 08 березня 2023 року.
Аналогічно, згідно з рахунками-фактурами №130 від 13 березня 2023 року, №132 від 20 березня 2023 року, позивачем було здійснено аванс у розмірі 6487486,70 грн, в. т.ч. ПДВ 1081247,78 грн за кожен наступний комплект продукції, що підтверджується платіжними інструкціями №883 від 16 березня 2023 року, №1020 від 23 березня 2023 року.
Постачальником складено та зареєстровано у ЄРПН податкові накладні №6 від 09 березня 2023 року, №9 від 17 березня 2023 року та №13 від 27 березня 2023 року.
Постачальником на виконання умов договору було передано частину продукції, що підтверджується видатковими накладними №22/23 від 24 березня 2023 року, №26/33 від 31 березня 2023 року та актами приймання передачі продукції №№5, 6 до договору №339/21-08-22-50 від 24 лютого 2022 року.
На підтвердження факту транспортування продукції позивачем долучено подорожній лист службового автомобіля.
За результатами вищевказаних господарських операцій на підставі складених та зареєстрованих ПАТ «НТК «Електронприлад» в ЄРПН податкових накладних, позивачем було включено податок на додану вартість у сумі 3571633,71 грн до складу податкового кредиту податкової декларації з податку на додану за березень 2023 року, що відповідає даним додатку 1 до податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2023 року.
Відповідно до розрахунку суми бюджетного відшкодування додатку 3 до податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2023 року, податок на додану вартість у сумі 3440477,56 грн було заявлено до бюджетного відшкодування, а податок на додану вартість у сумі 131156,15 грн зараховано до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) періоду.
У частині фінансово-господарських операцій позивача із контрагентом ТзОВ «МК «Електронікс», то суд встановив наступне.
18 жовтня 2022 року між позивачем та ТзОВ «МК «Електронікс» було укладено договір поставки №16-22-568/МЕ, відповідно до умов якого постачальник зобов`язувався поставити позивачу товар на загальну суму 3780,00 грн з ПДВ, найменування, кількість та ціна яких визначалась у специфікації додатку №1 до договору, а ТзОВ «Львівський авіаційний завод «ЛДАРЗ» зобов`язувалось оплатити та прийняти поставлений товар.
Згідно з п.6 специфікації (додатку 1 до договору) сторонами погоджена адреса місця поставки: м. Львів, склад №1 перевізника «Нова пошта».
24 жовтня 2022 року ТзОВ «МК «Електронікс» через перевізника «Нова пошта» було направлено товар, а позивачем його отримано у відділені «Нова пошта», що підтверджується експрес-накладною №59000880442260. Поставка товару підтверджується видатковою накладною №ЕЛ-0000061 від 24 жовтня 2022 року на суму 3780,00 грн. Постачальником складено та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну №8 від 24 жовтня 2022 року.
У свою чергу, ТзОВ «Львівський авіаційний завод «ЛДАРЗ» було оплачено товар згідно з рахунком-фактурою №ЕЛ-0000065 від 24 жовтня 2022 року, що підтверджується платіжною інструкцією №871 від 16 березня 2023 року.
21 листопада 2022 року між позивачем та ТзОВ «МК «Електронікс» було укладено договір поставки №16-22-618/МЕ, відповідно до умов якого постачальник зобов`язувався поставити позивачу конденсатори в асортименті, найменування, кількість та ціна яких визначалась у специфікації додатку №1 до договору, а ТзОВ «Львівський авіаційний завод «ЛДАРЗ» зобов`язувалось оплатити та прийняти поставлений товар.
Згідно з п.6 Специфікації (Додатку 1 до Договору) сторонами погоджена адреса місця поставки: м. Львів, склад №1 перевізника «Нова пошта».
ТзОВ «Львівський авіаційний завод «ЛДАРЗ» згідно з умовами договору було здійснено попередню оплату товару згідно з виставленим рахунком-фактурою №ЕЛ-0000076 від 26 жовтня 2022 року, що підтверджується платіжною інструкцією №521 від 09 березня 2023 року.
Постачальником складено та зареєстровано у ЄРПН податкову накладну №2 від 10 березня 2023 року.
ТзОВ «МК «Електронікс» через перевізника «Нова пошта» 15 березня 2023 року було направлено оплачений товар, а позивачем його отримано у відділені «Нова пошта», що підтверджується експрес-накладною №59000941980584. Факт поставки товару підтверджується видатковою накладною №ЕЛ-0000013 від 15 березня 2023 року на суму 305580,00 грн, в тому числі ПДВ.
З пояснень позивача вбачається, що у зв`язку нагальними виробничими потребами у комплектуючих ряд договорів між ТзОВ «Львівський авіаційний завод «ЛДАРЗ» та ТзОВ «МК Електронікс» укладено у спрощений спосіб – шляхом погодження умов закупівлі у діловій переписці, обміном електронними листами або шляхом прийняттям рахунку-фактури на оплату.
У зв`язку з цим, згідно з домовленостями сторін, ТОВ «МК Електронікс» через перевізника «Нова пошта» було направлено товар, що підтверджується експрес-накладною №59000901236514. Долученою до матеріалів справи видатковою накладною №ЕЛ-0000070 від 13 грудня 2022 року підтверджується факт поставки товару на суму 4440,00 грн.
Постачальником в ЄРПН було складено та зареєстровано податкову накладну №4 від 13 грудня 2022 року.
У свою чергу, ТзОВ «Львівський авіаційний завод «ЛДАРЗ» було оплачено товар згідно з виставленим рахунком-фактурою №ЕЛ-0000075 від 13 грудня 2022 року, що підтверджується платіжною інструкцією №958 від 21 березня 2023 року.
08 березня 2023 року ТзОВ «Львівський авіаційний завод «ЛДАРЗ» було здійснено попередню оплату товару згідно з рахунком-фактурою №ЕЛ-0000020 від 02 березня 2023 року у розмірі 40116,00 грн, в т.ч. ПДВ 6686 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №525 від 08 березня 2023 року.
Постачальником в ЄРПН було складено та зареєстровано податкову накладну №1 від 08 березня 2023 року.
Представником ТзОВ «МК Електронікс» через перевізника «Нова пошта» було поставлено позивачу оплачений товар, а позивачем його отримано, що підтверджується експрес-накладною «Нова пошта» №59000940471606. Факт поставки товару підтверджується видатковою накладною №ЕЛ-0000012 від 10 березня 2023 року на суму 40116,00 грн з ПДВ.
23 березня 2023 року ТзОВ «Львівський авіаційний завод «ЛДАРЗ» було здійснено попередню оплату товарів згідно з рахунками №ЕЛ-0000021 від 14 березня 2023 року (у розмірі 20700,00грн, в т.ч. ПДВ 3450,00 грн), №ЕЛ-0000022 від 16 березня 2023 року (у розмірі 167460,00 грн, в т.ч. ПДВ 27910,00 грн), №ЕЛ-0000025 від 22 березня 2023 року (у розмірі 72000,00 грн, в т.ч. ПДВ 12000,00 грн), що підтверджується платіжними інструкціями №1014, №1016, №1015 від 23 березня 2023 року.
У свою чергу, ТзОВ «МК Електронікс» за правилом першої події - одержання коштів було складено та зареєстровано у ЄРПН податкові накладні від 23 березня 2023 року за №4, 5, 6.
Представником ТзОВ «МК Електронікс» через перевізника «Нова пошта» було направлено оплачений позивачем товар, а позивачем його отримано у відділені «Нова пошта», що підтверджується експрес-накладною №59000946807955. Факт поставки оплачених товарів підтверджується видатковими накладними №ЕЛ-0000014 від 27 березня 2023 року, №ЕЛ-0000015 від 27 березня 2023 року, №ЕЛ-0000016 від 27 березня 2023 року.
За результатами вищевказаних господарських операцій на підставі складених та зареєстрованих ТзОВ «МК Електронікс» в ЄРПН податкових накладних, позивачем було включено податок на додану вартість у загальній сумі 102346,00 грн до складу податкового кредиту податкових декларацій з податку на додану вартість за жовтень 2022 року в сумі 630 грн, за січень 2023 року в сумі 740 грн, за березень 2023 року в сумі 100976 грн, що відповідає даним додатку 1 до податкових декларацій з податку на додану вартість у відповідних періодах, та відображено у розрахунку суми бюджетного відшкодування додатку 3 до податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2023 року у сумі 102346 грн, яка заявлена до бюджетного відшкодування.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджується фактичне придбання позивачем товарно-матеріальних цінностей у ПАТ “НТК “Електронприлад”, ТзОВ “МК «Електронікс» для використання у господарській діяльності, що свідчить про правомірність формування ним податкового кредиту з ПДВ за наслідками таких операцій, при цьому окремі недоліки в оформленні первинних документів, за наявності належних та допустимих доказів фактичного придбання позивачем товару з метою використання його в господарській діяльності, не може свідчити про штучне формування даних податкового обліку; відповідачем не доведено наявності порушень податкового законодавства постачальниками, обізнаності позивача про такі порушення чи узгодженості дій між сторонами; доказів наявності фактів взаємозалежності або узгодженості дій позивача і його контрагента, а також застосування платником схеми розрахунків, яка свідчать про повернення грошових коштів платнику або особам, які мають до нього відношення, відповідач також не надав, разом з тим, здійснені позивачем господарські операції підтверджені первинними документами та спрямовані на отримання економічного ефекту у результаті господарської діяльності, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.
Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.
Згідно з пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
За змістом п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Підпункт 75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України передбачає, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Порядок проведення документальних позапланових перевірок встановлено ст.78 ПК України.
Відповідно до пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.
Згідно з п.78.4 ст.78 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.
За змістом п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.
Відповідно до п.203.1 ст.203 ПК України податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.
Згідно з п.1 Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 26 січня 2016 №21, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 за №159/28289 (далі- Порядок №21) податкова декларація з податку на додану вартість (далі - декларація) відповідно до пункту 46.1 статті 46 розділу II “Адміністрування податків, зборів, платежів” подається контролюючому органу у строки, визначені статтею 203 розділу V “Податок на додану вартість” Податкового кодексу України.
За змістом п.6 розділу І Загальні положення Порядку №21 до податкової звітності з податку на додану вартість (далі - податкова звітність) належать, зокрема, податкова декларація з податку на додану вартість з додатками.
Пункт 6 розділу ІІІ Порядку №21 платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов`язання, яку зазначає в податковій звітності. Дані наведені в податковій звітності, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника.
Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДПС у Львівській області провело документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський авіаційний завод «ЛДАРЗ»" з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні за березень 2023 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.
Матеріалами справи стверджується, що за результати проведеної перевірки встановлено, що підприємством завищено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (показник рядка 21 Декларації) на загальну суму 131156,00 грн, в тому числі за березень 2023 року у сумі 131156,00 грн
За приписами пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Відповідно до пп.“а” пункту 198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.
Згідно з абз.3 п.198.2 ст.198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Пункт 198.3 ст.198 ПК України передбачає, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до абз.1-3 п.198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно з пп.14.1.18 п.14.1 ст.14 ПК України бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.
Згідно зі ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ містить дві обов`язкові ознаки: він має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне) здійснення. Господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
За змістом ч.1, ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Тобто для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Пункт 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (далі-Положення №88) передбачає, що господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.
Відповідно до п.2.1 Положення №88 первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.
Згідно з п.2.4 Положення №88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
За змістом ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» датою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.
Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до ч.1 ст.3 ГК України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.
Розумна економічна причина (ділова мета) причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.
Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у власній господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
Таким чином, визначальним для вирішення спорів про наявність податкових наслідків за результатами вчинення господарських операцій є дослідження сукупності обставин та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій. Саме по собі: лише відсутність у контрагентів платника податків основних засобів, матеріальних та трудових ресурсів для виконання спірних господарських операцій; лише певні недоліки в оформленні первинних документів - не є самостійними та достатніми підставами для висновку про нереальність господарських операцій. Водночас, у сукупності з іншими обставинами справи наявність або відсутність таких документів чи обставин можуть свідчити на спростування або підтвердження позиції контролюючого органу.
При цьому, дослідження реальності господарської діяльності повинно здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. Також визначальним фактором для формування податкового кредиту платником податку на додану вартість є подальше використання таких товарів (основних фондів) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку.
Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДПС у Львівській області при проведення перевірки встановило порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Львівський авіаційний завод «ЛДАРЗ»" п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, 200.4 ст.200 ПК України внаслідок проведення операцій, які фактично не відбувалися, без реального настання правових наслідків, проведення лише операцій з оформлення документів без реального руху матеріалів від ПАТ “НТК “Електронприлад”, ТзОВ “МК «Електронікс», у зв`язку з чим позивачем безпідставно включено до складу податкового кредиту податок на додану вартість у березні 2023 року у сумі 3571633,71 грн, що призвело до завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (ряд.21) за березень 2023 року на суму 131156,00 гривень.
Даючи правову оцінку правомірності встановлення факту реальності господарських операцій Товариством з обмеженою відповідальністю "Львівський авіаційний завод «ЛДАРЗ»" із його контрагентами, колегія суддів зазначає наступне.
Матеріалами справи стверджується, що 23 січня 2023 року між позивачем (Замовник) та ПАТ “НТК “Електронприлад” (Постачальник) укладено договір №427/22 на поставку продукції (далі – Договір №427/22), відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник для забезпечення ремонту та модернізації літаків типу МиГ-29 належності Повітряних Сил Збройних Сил України зобов`язується виготовити та поставити Замовнику, а Замовник прийняти і оплатити Продукцію: Заглушка-імітатор ЗИ-72М (НТКЕ 486938.001), Заглушка-імітатор ЗИ-470М (НТКЕ 486938.002).
Згідно з пунктом 1.2 Договору №427/22 кількість, вартість, номенклатура Продукції, передбачених у п.1.1 даного Договору визначається в Специфікації (Додаток №1) та протоколі погодження договірної ціни (Додаток 3) (том 1, а.с.94). Загальна вартість продукції становить 1967342,18 грн, в т.ч. ПДВ 327890,36 грн.
Відповідно до умов п.4.1.1 Договору позивачем була здійснена попередня оплата за Продукцію у розмірі 1180405,31 грн, в. т.ч. ПДВ – 196734,22 грн на підставі виставленого рахунку-фактури №114 від 03 березня 2023 року, що підтверджується платіжною інструкцією №524 від 09 березня 2023 року. Постачальником в ЄРПН було складено та зареєстровано податкову накладну №7 від 10 березня 2023 року, на підставі якої позивачем було віднесено сплачену ним суму податку на додану вартість у розмірі 196734,22 грн до складу податкового кредиту податкової декларації з податку на додану вартість за березень 2023 року. Постачальником було виготовлено та передано передбачену договором продукцію, що підтверджується видатковою накладною №21/23 від 14 березня 2023 року та Актом приймання передачі №1 до Договору №427/22 від 23 січня 2023 року.
Передача товару на виконання умов Договору №427/22 підтверджується видатковою накладною від 14 березня 2023 року та актом приймання-передачі продукції до Договору №427/22, перевезення товару підтверджується подорожнім листом службового автомобіля №029205. Оприбуткований товар спрямовувався у відповідні склади та цехи для виконання наряд-замовлень для забезпечення господарської діяльності ТОВ “ЛДАРЗ” та виконання виробничих програм. Розрахунок за товар проведено повністю, що підтверджується платіжними інструкціями від 09 березня 2023 року. У зв`язку з поставкою товару постачальник ПАТ “НТК “Електронприлад” зареєстрував у Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 10 березня 2023 року №7 та від 14 березня 2023 №8 (том 1, а.с.103-113).
Таким чином, позивач включив суму ПДВ з цих накладних до складу податкового кредиту відповідних податкових періодів за першою подією на підставі пункту 198.2 статті 198 ПК України. 
Оприбуткований товар спрямовувався у відповідні склади та цехи на виконання відповідних наряд-замовлень для забезпечення господарської діяльності ТОВ «ЛДАРЗ» та виконання виробничих програм.
Крім того, з метою своєчасного виконання умов Державного контракту від 21 грудня 2021 року №403/1/21/15 з виконання ремонту та модернізації літаків, на підставі службової записки заступника директора з виробництва від 14 лютого 2022 року щодо необхідності закупівлі продукції у єдиного виконавця робіт по виготовленню визначених блоків, між ТОВ “ЛДАРЗ” (Покупець) та ПАТ “НТК “Електронприлад” (Постачальник) укладено договір поставки №339/21-08-22-50 від 24 лютого 2022 року, відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник для забезпечення ремонту та модернізації літаків типу МиГ-29 належності Повітряних Сил Збройних Сил України зобов`язується виготовити та поставити Замовнику, а Замовник прийняти і оплатити Продукцію: Бортова узагальнена система вмонтованого контролю та попередження екіпажу Єкран-13М-4 (8И1.570.072-43), Блок реєстрації твердотільний БР-4Т-Л-01 (8И3.065.017-01), Пристрій RZ (8И5.109.044-01), Блок граничних команд БПК-88 серії 3КМ (8И3.035.067-01).
Згідно з п.1.2. Договору: «Найменування, кількість Продукції, що постачається та її орієнтовна вартість, визначається Специфікацією до Договору (Додаток №1), яка є його невід`ємною частиною». 
Відповідно до п.4.5 Додаткової угоди №2 від 05 грудня 2022 року до Договору №339/21-08- 22-50 від 24 лютого 2022 року, Специфікація та Протокол погодження Договірної ціни на Продукцію були викладені у новій редакції. 
За змістом п.4.1.1 Договору позивачем на підставі виставленого рахунку-фактури №101 від 07 березня 2023 року було здійснено аванс за перший комплект Продукції у розмірі 6487486,70 грн, в. т.ч. ПДВ – 1081247,78 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №491 від 08 березня 2023 року. Постачальником в ЄРПН було складено та зареєстровано податкову накладну №6 від 09 березня 2023 року. 
Крім того, відповідно до рахунків-фактур №130 від 13 березня 2023 року, №132 від 20 березня 2023 року, позивачем було здійснено аванс у розмірі 6487486,70 грн, в. т.ч. ПДВ – 1081247,78 грн за кожен наступний комплект Продукції, що підтверджується платіжними інструкціями №883 від 16 березня 2023 року, №1020 від 23 березня 2023 року. 
Постачальником в ЄРПН було складено та зареєстровано податкові накладні 09 березня 2023 року №6, №9 від 17 березня 2023 року та №13 від 27 березня 2023 року. Постачальником було виготовлено та передано частину продукції, що підтверджується належним чином оформленими Видатковими накладними №22/23 від 24 березня 2023 року, №26-33 від 31 березня 2023 року та Актами приймання передачі продукції №№5,6 до Договору №339/21-08-22-50 від 24 лютого 2022 року. (том 1, а.с.142-158).
Таким чином, позивач включив суму ПДВ з цих накладних до складу податкового кредиту відповідних податкових періодів за першою подією на підставі пункту 198.2 статті 198 ПК України. 
Крім того, 18 жовтня 2022 року між ТОВ «ЛДАРЗ» та ТОВ «МК «Електронікс» було укладено Договір поставки №16-22-568/МЕ, відповідно до умов якого постачальник зобов`язувався поставити позивачу товар на загальну суму 3780,00 грн з ПДВ, найменування кількість та ціна яких визначалась у специфікації Додатку №1 до Договору, а ТОВ «ЛДАРЗ» зобов`язувалось оплатити та прийняти поставлений товар. 
24 жовтня 2022 року ТОВ «МК «Електронікс» через перевізника «Нова пошта» було направлено товар, а позивачем його отримано у відділені «Нова пошта», що підтверджується експрес-накладною №59000880442260. Сторонами з дотриманням норм чинного законодавства було оформлено видаткову накладну №ЕЛ-0000061 від 24 жовтня 2022 року на суму 3780,00 грн Контрагентом в ЄРПН було зареєстровано відповідну податкову накладну №8 від 24 жовтня 2022 року. Крім того, ТОВ «ЛДАРЗ» було оплачено товар згідно з рахунком-фактурою №ЕЛ-0000065 від 24 жовтня 2022 року, що підтверджується платіжною інструкцією №871 від 16 березня 2023 року. 
27 жовтня 2022 року при проведені вхідного контролю Конденсатора КБ2-9В-32В-47 мкФ було виявлено його невідповідність умовам договору, тому складено Рекламаційний акт №713-22 від 02 листопада 2022 року та повідомлено постачальника про необхідність заміни вказаного конденсатора. Забракований товар було відправлено постачальнику, що підтверджується Накладною №79 від 11 листопада 2022 року та експрес-накладною «Нової пошти» №59000888032023. Постачальник здійснив заміну невідповідного товару, що підтверджується експрес-накладною «Нової пошти» №59000887723567 та оформленою сторонами видатковою накладною №0000062 від 15 листопада 2022 року. 
Матеріалами справи стверджується, що після прийняття товару за кількістю і якістю, товар спрямовувався у відповідні склади та цехи на виконання відповідних наряд-замовлень для забезпечення господарської діяльності ТОВ «ЛДАРЗ» та виконання виробничих програм, а саме: Дросель ДМ-1,2-30 мкГн у кількості 5 шт. станом на 31 жовтня 2023 року зі складу №7 були переміщені у цех №5 та №6 та використані при виконанні наряд-замовлень №14/120/1042/207, №14/917, №14/119/1040, що підтверджується Карткою рахунку №207 на ТМЦ: Дросель ДМ-1,2-30 мкГн: Партія: ПН-0002925; Конденсатор КБ2-9В-32В-47 мкФ були переміщені у цех №6 та використані при виконанні наряд-замовлення №14/119/1040/207, що підтверджується Карткою рахунку №207 на ТМЦ: Конденсатор ОСКБ2-9В-32В-47 мкФ. 
Крім того, 21 листопада 2022 року між ТОВ «ЛДАРЗ» та ТОВ «МК «Електронікс» укладено Договір поставки №16-22-618/МЕ, відповідно до умов якого постачальник зобов`язувався поставити позивачу конденсатори в асортименті, найменування кількість та ціна яких визначалась у специфікації Додатку №1 до Договору, а ТОВ «ЛДАРЗ» зобов`язувалось оплатити та прийняти поставлений товар. 
ТОВ «ЛДАРЗ» згідно з умовами Договору було здійснено попередню оплату частини товару згідно виставленого рахунку-фактури №ЕЛ-0000076 від 26 жовтня 2022 року, що підтверджується платіжною інструкцією №521 від 09 березня 2023 року. Контрагентом в ЄРПН було складено та зареєстровано відповідну податкову накладну №2 від 10 березня 2023 року. 
ТОВ «МК «Електронікс» через перевізника «Нова пошта» 15 березня 2023 року направлено оплачений товар, а позивачем його отримано у відділені «Нова пошта», що підтверджується експрес-накладною №59000941980584. Сторонами з дотриманням норм чинного законодавства було оформлено видаткову накладну №ЕЛ-0000013 від 15 березня 2023 року на суму 305580,00 грн з ПДВ. Після прийняття товару за кількістю і якістю, товар спрямовувався у відповідні склади та цехи на виконання відповідних наряд-замовлень для забезпечення господарської діяльності ТОВ «ЛДАРЗ» та виконання виробничих програм.
При цьому, у зв`язку з терміновими виробничими потребами у запчастинах ряд договорів між ТОВ «ЛДАРЗ» та ТОВ «МК Електронікс» було укладено у спрощений спосіб – шляхом погодження умов закупівлі у діловій переписці, обміном електронними листами, або ж шляхом прийняттям рахунку-фактури на оплату. 
02 березня 2023 року ТОВ «МК Електронікс» було виставлено позивачу рахунок-фактуру №ЕЛ-0000020 на попередню оплату товару: Конденсатори К52-5-70В-10мкФ - 4 шт., Резистор СП4-2М-1Вт-22Ком-4 шт, Діод 2Д106А - 16 шт., К52-1БМ-50В-150мкФ - 4 шт., К52-1Б-63В-100мкФ - 5 шт., К52-1БМ-100В-68мкФ - 1 шт. на загальну суму 40 116,00 грн з ПДВ. 
ТОВ «ЛДАРЗ» здійснило оплату товару згідно з вищевказаним рахунком-фактурою, що підтверджується платіжною інструкцією №525 від 08 березня 2023 року. Контрагентом в ЄРПН було складено та зареєстровано податкову накладну №1 від 08 березня 2023 року. 
Представником ТОВ «МК Електронікс» через перевізника «Нова пошта» було поставлено позивачу товар, що підтверджується експрес-накладною №59000940471606. Сторонами було оформлено видаткову накладну №ЕЛ-0000012 від 10 березня 2023 року (на суму 40 116,00 грн). Після проходження товаром вхідного контролю та прийняття його за кількістю і якістю, оприбуткований товар спрямовувався у відповідні склади та цехи на виконання відповідних наряд-замовлень для забезпечення господарської діяльності ТОВ «ЛДАРЗ», а саме: Конденсатори К52-5-70В-10мкФ у кількості 4 шт. зі складу №7 були переміщені у цех №5 та використані при виконані наряд-замовлень №№14/143/1287/207, 14/158/1442/207, 14/185/1592/207, 14/354/207, що підтверджується Карткою рахунку №207 на ТМЦ: Конденсатор К52-5-70В-10мкФ мкФ: Партія: ПН-0004322 (10 березня 2023 року); Резистор СП4-2М-1Вт-22Ком у кількості 3 шт. зі складу №7 були переміщені у цех №5 та використані при виконанні наряд-замовлення №14/158/1442/207, 14/185/1592/207, 61/1612/207, що підтверджується Карткою рахунку №207 на ТМЦ: Резистор СП4-2М-1Вт-22Ком: Партія: ПН-0004322 (10 березня 2023 року); Діод 2Д106А у кількості 16 шт. зі складу №7 були переміщені у цех №5 та використані при виконанні наряд-замовлення №14/143/1287/207, що підтверджується Карткою рахунку №207 на ТМЦ: Діод 2Д106А: Партія: ПН-0004322 (10 березня 2023 року); Конденсатори К52-1БМ-50В-150мкФ у кількості 4 шт. зі складу №7 були переміщені у цех №6 та використані при виконані наряд-замовлення №№14/120/1042/207, що підтверджується Карткою рахунку №207 на ТМЦ: Конденсатор К52-1БМ-50В-150мкФ: Партія: ПН-0004322 (10 березня 2023 року); Конденсатори К52-1Б-63В-100мкФ у кількості 5 шт. зі складу №7 були переміщені у цех №6 та використані при виконані наряд-замовлення №№14/143/1287/207, що підтверджується Карткою рахунку №207 на ТМЦ: Конденсатор К52-1Б-63В-100мкФ: Партія: ПН-0004322 (10 березня 2023 року); Конденсатор К52-1БМ-100В-68мкФ у кількості 1 шт. зі складу №7 були переміщені у цех №5 та використані при виконані наряд-замовлення №№14/143/1287/207, що підтверджується Карткою рахунку №207 на ТМЦ: К52-1БМ-100В-68мкФ: Партія: ПН-0004322 (10 березня 2023 року).
Матеріалами справи стверджується, що 13 грудня 2022 року ТОВ «МК Електронікс» через перевізника «Нова пошта» було поставлено товар, що підтверджується експрес-накладною №59000880442260. Сторонами було оформлено видаткову накладну №ЕЛ-0000070 від 13 грудня 2022 року на суму 4440,00 грн. Контрагентом в ЄРПН було зареєстровано відповідну податкову накладну №4 від 13 грудня 2022 року. ТОВ «ЛДАРЗ» оплачено товар згідно з рахунком-фактурою №ЕЛ-0000075 від 13 грудня 2022 року, що підтверджується платіжною інструкцією №958 від 21 березня 2023 року.
Після проходження товаром вхідного контролю та прийняття його за кількістю і якістю, оприбуткований товар спрямовувався у відповідні склади та цехи на виконання відповідних наряд-замовлень для забезпечення господарської діяльності ТОВ «ЛДАРЗ» та виконання виробничих програм. ТОВ «ЛДАРЗ» здійснило оплату товару згідно з вищевказаного рахунку-фактури, що підтверджується платіжною інструкцією №1016 від 23 березня 2023 року.
ТОВ «МК Електронікс» складено та зареєстровано у ЄРПН податкові накладні №4, №5, №6 від 23 березня 2023 року. Представником ТОВ «МК Електронікс» через перевізника «Нова пошта» направлено оплачений позивачем товар, а Позивачем його отримано у відділені «Нова пошта», що підтверджується експрес-накладною №59000946807955.
Сторонами з дотриманням норм чинного законодавства оформлено видаткові накладні: №ЕЛ-0000014 від 27 березня 2023 року, №ЕЛ-0000015 від 27 березня 2023 року, №ЕЛ-0000016 від 27 березня 2023 року. 
Крім того, після проходження товаром вхідного контролю та прийняття його за кількістю і якістю, оприбуткований товар спрямовувався у відповідні склади та цехи на виконання відповідних наряд-замовлень для забезпечення господарської діяльності ТОВ «ЛДАРЗ» та виконання виробничих програм, зокрема, згідно з видатковою накладною №ЕЛ-0000014 від 27 березня 2023 року Мікросхемм 134КП8 у кількості 2 шт. (станом на 31 жовтня 2023 року) зі складу №7 були переміщені у цех №5 та використані при виконані наряд-замовлень №№14/185/1592/207, 14/793/207, що підтверджується Карткою рахунку №207 на ТМЦ; Мікросхемм 134КП8: Партія: ПН-0004401 (27 березня 2023 року); Світлодіоди 3Л102Б у кількості 49 шт. (станом на 31 жовтня 2023 року) зі складу №7 були переміщені у цех №6 та використані при виконанні ряду наряд-замовлень що підтверджується Карткою рахунку №207 на ТМЦ; Діод випромінюючий 3Д102Б: Партія: ПН-0004401 (27 березня 2023 року). Згідно з видатковою накладною №ЕЛ-0000015 від 27 березня 2023 року Конденсатори КБ2-1БМ-50В-68 мкФ у кількості 40 шт. зі складу №7 були переміщені у цех №6 та використані при виконані наряд-замовлення №14/185/1592/207, що підтверджується Карткою рахунку №207 на ТМЦ; Конденсатори КБ2-1БМ-50В-68 Партія: ПН-0004402 (27 березня 2023 року). Згідно з видатковою накладною №ЕЛ-0000015 від 27 березня 2023 року Конденсатори КБ2-1БМ-16В-470 мкФ у кількості 76 шт. зі складу №7 були переміщені у цех №6 та використані при виконані наряд-замовлення №14/143/1287/207, що підтверджується Карткою рахунку №207 на ТМЦ; Конденсатори КБ2-1БМ-16В-470 мкФ: Партія: ПН-0004403 (27 березня 2023 року); Конденсатори КБ2-5-50В-150 мкФ у кількості 4 шт. зі складу №7 були переміщені у цех №6 та використані при виконані наряд-замовлень №№14/185/1592/207, 14/143/1287/207, що підтверджується Карткою рахунку №207 на ТМЦ.
Таким чином, вищезазначені Картки рахунків №207 щодо руху та використання ТМЦ підтверджують прихід товару згідно з видатковими накладними та іншими первинними документами на склади, а згодом переміщення товару у відповіді цехи для виконання наряд-замовлень. Дані з систем електронного обліку ТМЦ підтверджують фактичний прихід товару на склад та містять деталізований облік руху товару між структурними підрозділами позивача, номери наряд-замовлень, спрямованих на виконання державного оборонного замовлення. 
Даючи правову оцінку фінансово-господарським взаємовідносинам Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівський авіаційний завод «ЛДАРЗ»" з ПАТ “НТК “Електронприлад” та ТОВ «МК Електронікс», то колегія суддів зазначає, що контролюючий орган на обґрунтування висновку про нереальність господарських операцій позивача з ПАТ “НТК “Електронприлад” покликається на відсутність факту придбання товарно-матеріальних цінностей підприємством ПАТ ,,НТК ,,Електронприлад” та його контрагентами-постачальниками, разом з тим, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про помилковість висновків податкового органу в цій частині, оскільки ПАТ ,,НТК ,,Електронприлад” за змістом вищевказаних Договорів є виробником та зобов`язувалося виготовити продукцію, тому у нього і не може бути доказів придбання цих товарів.
Щодо доводів відповідача на те, що господарські операції позивача з придбання товару у вищеописаних контрагентів позивача та подальше їх використання у власній господарській діяльності фактично не відбулося, зважаючи на відсутність джерела походження товарів по ланцюгу постачання, кінцевим покупцем яких є позивач, то колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними. Порушення певними суб`єктами господарювання у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства, враховуючи принцип індивідуальної відповідальності платника податків, не може ставитися у вину позивачу та впливати на реальність господарських операцій між позивачем та його безпосередніми контрагентами.
Крім того, покликання контролюючого органу на те, що жоден з контрагентів позивача в ланцюгу постачання продукції не є виробником чи імпортером продукції відповідно до даних з інформаційних баз ДПС, суд першої інстанції правильно відхилив, оскільки співставлення даних податкової звітності з даними внутрішніх баз даних контролюючого органу як етапу контрольно-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства й аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника. Так само податкова інформація щодо контрагентів суб`єкта господарювання у ланцюгах постачання носить інформативний характер та не є безперечним свідченням нереальності господарських операцій, за умови їх підтвердження належними і допустимими первинними документами, як підставами формування бухгалтерського обліку. Без встановлення у судовому порядку обставин відсутності у контрагентів суб`єкта господарювання основних засобів, трудових ресурсів тощо, висновки податкового органу про нереальність господарських операцій з огляду на зазначені обставини носять лише характер припущень.
При цьому, стверджуючи про порушення контрагентами податкового законодавства, контролюючий орган повинен був провести зустрічні звірки з метою документального підтвердження спірних господарських відносин, а також підтвердження виду, обсягу, характеру операцій та повноти розрахунків, для з`ясування їх реальності та правомірності відображення в обліку платника податків, разом з тим, доказів проведення перевірок та/або зустрічних звірок щодо контрагентів позивача матеріали справи не містять.
Збирання податкової інформації є етапом контрольно-перевірочної роботи та не передбачає здійснення контролюючим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства та аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, оскільки питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються контролюючим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податку. Записи у інформаційних базах контролюючого органу до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків, не відносяться, відповідно, сама по собі така інформація не є належним доказом по справі.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що інформація про контрагентів позивача з автоматизованих інформаційних систем органів ДПС може бути підставою для висновків щодо реальності господарських операцій лише в сукупності з іншими доказами, що підтверджують неможливість конкретного контрагента приймати участь у здійсненні конкретної господарської операції, що в даному випадку відсутнє. За умови не встановлення компетентним органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його контрагентів для одержання позивачем незаконної податкової вигоди, останній не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу, оскільки під час проведення господарських операцій платник податків може бути і необізнаним стосовно дійсного стану правосуб`єктності своїх контрагентів і придбавати товари для використання у господарській діяльності, незважаючи на те, що контрагенти, можливо, і мають наміри щодо порушення податкового законодавства.
Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними платниками податків з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями контрагентів може свідчити про незаконність формування показників податкової звітності за такими операціями.
Разом з тим, у спірних правовідносинах контролюючим органом не доведено існування таких обставин, що спростовує доводи апелянта про непідтвердження реальності здійснених господарських операцій контрагентами позивача даними ЄРПН по “ланцюгу постачання”, оскільки це суперечить принципам індивідуальної юридичної відповідальності.
Щодо доводів відповідача про непідтвердження факту придбання позивачем товарів у вищеописаних контрагентів, з урахуванням реального часу здійснення операцій, місцезнаходження контрагента та наявності трудових ресурсів, виробничих та складських приміщень, іншого майна економічно необхідного для здійснення господарських операцій, відсутністю ділової мети та необхідного обсягу цивільної дієздатності, то колегія суддів зазначає, що надані позивачем докази свідчать про наявність у ПАТ “НТК “Електронприлад” трудових ресурсів, виробничих та складських приміщень, іншого майна економічно необхідного для здійснення господарських операцій з виробництва товару на замовлення позивача, така діяльність відповідає профілю діяльності підприємства та має ділову мету отримання прибутку.
При цьому, виробництво інструментів і обладнання для вимірювання, дослідження та навігації (26.51), виробництво повітряних і космічних літальних апаратів, супутнього устаткування (30.30), а також ремонт і технічне обслуговування повітряних і космічних літальних апаратів (33.16) згідно з відомостями з ЄДР є одними із зареєстрованих видів діяльності ПАТ «НТК «Електронприлад».
Крім того, заперечуючи реальність господарських операцій позивача з ТОВ «МК Електронікс», відповідач вказує на наявність певних недоліків в оформленні експрес-накладних на відправлення ТМЦ засобами поштового зв`язку, зокрема, в експрес-накладних не зазначено назву продукції, її вартість, що унеможливлює процес ідентифікації отриманого від ТОВ «МК Електронікс» товару та його оприбуткування на склад ТОВ ,,ЛДАРЗ” по видаткових накладних, то колегія суддів, дослідивши наявні у справі копії договорів, видаткових накладних, а також поштових експрес-накладних, встановила, що в цих документах вказано прізвище та підпис директора ТОВ «МК Електронікс», який відвантажив ТМЦ, а також прізвища і підписи посадових осіб позивача на отримання таких ТМЦ. Наявні у справі копії експрес-накладних підтверджують факт відправлення ТМЦ представниками постачальника ТОВ «МК Електронікс» та отримання їх представниками позивача. Крім того, у долучених до матеріалів справи копіях експрес-накладних міститься найменування товару, що свідчить про помилковість доводів контролюючого органу на недоліки експрес-накладних, зокрема, відсутність вартості товару, адже така відображена у вищеописаних видаткових накладних.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що наведені вище товарно-транспортні накладні містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників.
Крім того, колегія суддів зазначає, що певні недоліки первинних документів, складених за результатами проведених господарських операцій, у тому числі видаткових та товарно-транспортних накладних, не тягнуть за собою втрату ними статусу належних первинних документів. Такі документи є належними і в тому разі, якщо вони заповнені з окремими недоліками, проте містять достатні дані про зміст господарських операцій та їх учасників, а також підтверджують фактичне здійснення таких операцій.
Щодо доводів апелянта про ненадання платником податків сертифікатів якості виробника, то колегія суддів вважає такі безпідставними, оскільки вказане не є самостійною підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце, при цьому, такі документи, як сертифікати якості не є документами бухгалтерського обліку чи податкового обліку, які засвідчують факт вчинення господарської операції.
З врахуванням наведеного вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що наявними у матеріалах справи доказами (зокрема, податковими накладними, видатковими накладними, сертифікатами, товарно-транспортними накладними, експрес-накладними, платіжними документами та ін.) підтверджується обставина фактичного придбання товарно-матеріальних цінностей позивачем у ПАТ “НТК “Електронприлад”, ТзОВ “МК «Електронікс» з метою використання у власній господарській діяльності, а тому позивачем правомірно сформовано податковий кредит з ПДВ на наслідками таких операцій. 
Крім того, відповідач не довів та не надав належних та достатніх доказів, які б свідчили, що наявні у ПАТ “НТК “Електронприлад”, ТзОВ “МК «Електронікс» ресурси не давали можливості для проведення господарської діяльності з поставки товарів, обумовлених укладеними договорами з позивачем, як не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про наявність фактів та свідчили про протиправну поведінку цих контрагентів та про обізнаність позивача як платника податків щодо такої та злагодженості дій між ними. Ураховуючи наведене, суд вважає, що зміст господарських операцій між позивачем та ПАТ “НТК “Електронприлад”, ТзОВ “МК «Електронікс» підтверджується первинними документами, такі спрямовані на одержання економічного ефекту у результаті господарської діяльності. 
З врахуванням наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що надані позивачем первинні документи, копії яких долучено до матеріалів справи, дають можливість встановити зміст та обсяг господарських операцій, в них визначено найменування поставлених товарів, їх кількість та вартість, а також сторони господарських операцій, що, відповідно, свідчить про те, що вказані документи у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підтверджують факт здійснення між сторонами господарських операцій, разом з тим, контролюючим органом не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі; крім того, податковим органом не наведено належних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення господарських операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект. 
Щодо доводів апелянта на наявність прийнятого стосовно контрагента позивача рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, то колегія суддів зазначає, що включення платника податків до переліку ризикових платників податку не свідчить про нереальність усіх здійснених ним господарських операцій та, само по собі, не спростовує наданої таким платником податків інформації щодо його діяльності, а тому такі є безпідставними.
Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не наведено обставин та доказів, які б свідчили про штучний характер господарських операцій, невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про нереальність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагентів були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди, разом з тим, судом першої інстанції встановлено рух активів (товару) по ланцюгу від постачальників до покупця, встановлено зв`язок між фактом придбання товару і господарською діяльністю позивача, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.
Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).
Також згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Оскільки колегія суддів залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відповідно до ч.6 ст.139 КАС України понесені сторонами судові витрати новому розподілу не підлягають.
Керуючись ст.139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 грудня 2024 року у справі №380/23370/23 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	О. І. Мікула 	
судді	 	С. М. Кузьмич 	
 	 	А. Р. Курилець  	
Повне судове рішення складено 09 березня 2026 року.