Справа № 163/272/26   Провадження №33/802/241/26 	Головуючий у 1 інстанції:Павлусь О. С. 	
	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2026 року         місто Луцьк
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Зубрицької А.М., представника митного органу Федчишиної С.Ф. захисника – Ризуна В.В. (в режимі відеоконференції), розглянувши апеляційну скаргу захисника – Ризуна В.В. в інтересах ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , приватного підприємця, РНОКПП НОМЕР_1 , на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 19 лютого 2026 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 відсотків вартості безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 128852 (сто двадцять вісім тисяч вісімсот п`ятдесят дві) гривні 52 копійки.
Вилучений за протоколом № 0520/UA205000/2025 товар «картини у кількості 2 шт. з рамами у кількості 2 шт.», який зберігається на складі Волинської митниці, визначено повернути ОСОБА_2 або уповноваженій нею особі для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Волинської митниці витрати по справі на зберігання товарів в розмірі 2472 (дві тисячі чотириста сімдесят дві) гривні 67 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору.
ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він прямуючи 19 листопада 2025 року приблизно о 23:44 годині з Республіки Польща в Україну через митний пост "Устилуг" Волинської митниці смугою руху «червоний коридор» водієм транспортного засобу з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_2 , перемістив через митний кордон України з приховуванням від митного контролю за митною декларацією ТР81АА №25UA205110001215U0 від 19.11.2025 товар «картини у кількості 2 шт. з рамами у кількості 2 шт.» з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документу - інвойсу від 18.11.25 №17/11/25, що містить неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товарів, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.
У поданій апеляції захисник вказує на те, що під час розгляду справи, суддя в порушення вимог ст.280 КУпАП не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення. Судом не враховано, що картини, автором і власником яких є ОСОБА_2 є особистими речами, а не товаром, що підтверджується митним оглядом, вони помилково названі товаром, не мають комерційної мети та тимчасово вивозились, приймали участь у виставці на території Республіки Польща. Відповідальність мають нести особи, які здійснюють декларування. Відтак експертиза проведена безпідставно. Також посилається на рішення КСУ, щодо неконституційності абз 2 ч. 1 ст. 483 МК України. Просить скасувати постанову як незаконну та необґрунтовану, а справу закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.
Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку захисника, який підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених в ній, представника митниці, яка заперечувала апеляцію, суддя приходить до наступного висновку.
Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України вказаних вимог закону дотримався.
Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку.
З досліджених матеріалів справи встановлено, що 19.11.2025 близько 23 год 44 хв в зону митного контролю митного поста «Устилуг» Волинської митниці, по смузі руху «червоний коридор», в напрямку «в`їзд в Україну», заїхав транспортний засіб з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_3 під керуванням водія ФОП ОСОБА_1 громадянина України ОСОБА_1 , яким переміщувався консолідований вантаж, що підтверджується копією контрольного талону серії ВМ №531460, протоколом про порушення митних правил і не заперечується апелянтом.
Відповідно до митної декларації типу ТР 81 АА №25UA205110001215U0 від 19.11.2025 в митному режимі транзит переміщувалися товари: «вживані особисті речі та речі домашнього вжитку, місць – 4», відправником і одержувачем яких є ОСОБА_3 .
ОСОБА_1 до митного контролю подав наступні товаросупровідні документи: міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) від 19.11.2025 б/н, рахунок-фактуру (Commercial invoice) від 18.11.2025 № 17/11/2025, у якій вартість товарів «особисті картини» зазначена 500 євро. 
Однак, в кабіні водія даного транспортного засобу виявлено інший пакет документів на переміщуваний товар, який надано водієм на вимогу працівника митниці, а саме: експортну митну декларацію MRN №25PL445010007R66B1 від 19.11.2025 з фактурною вартістю товару 19 000 євро, CMR б/н від 18.11.2025, Faktura ProFORMA Invoice №14/11/2025 від 14.11.2025 на суму 19 000 євро, про що посадовою особою Волинської митниці складено акт вилучення від 20.11.2025.
У поясненнях ОСОБА_1 підтвердив подання на польському та українському пунктах пропуску різних пакетів документів на товар.
У відповідь на запити компанія Access надала такі документи: митну декларацію на тимчасове ввезення у вигляду «podglad danych zgloszenia celnogo importowego nr 8931» №25PL445001D0017Z0R2 від 06.08.2025, експортну декларацію MRN №25PL445010007R66B1 від 19.11.2025 та проформу інвойс №/08/2025 із загальною вартістю картин 19 000 євро. 
Декларант ОСОБА_4 надала документи, на підставі яких здійснювала декларування, а саме: CMR від 19.11.2025 б/н, рахунку-фактури (Commercial invoice) від 18.11.2025 № 17/11/2025 вартістю 500 євро, та повідомила, що зазначені документи отримала від ОСОБА_1 .
Разом з тим, вартість картин становить 257705,03 грн, що стверджується висновком первинної державної експертизи культурних цінностей №603/1-3 від 30.12.2025, об`єктивних підстав вважати його необґрунтованим доводи апеляційної скарги захисника не містять. 
Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.
Враховуючи докази, які суд першої інстанції взяв до уваги, давши їм належну оцінку, та поклав в основу обвинувачення, суддя знаходить доводи скаржника про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, безпідставними.
У відповідності до вимог ч.1 ст.531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; ...5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення .
У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Враховуючи вищенаведені та зібрані по справі докази, суддя вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.483 МК України, та призначив стягнення, яке відповідає вимогам митного законодавства, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції, на що вказує захисник в своїй апеляції, немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника – Ризуна В.В. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 19 лютого 2026 року стосовно останнього без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду      О.М.Клок