справа № 198/189/26 
провадження № 2/0198/253/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2026 року Юр"ївський районний суд Дніпропетровської області Білинський М.В., при секретарі Літвіченко В.О., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Щастинської Міської військової адміністрації Луганської областіпро визнання права власності на квартиру,
В С Т А Н О В И В:
До суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Щастинської Міської військової адміністрації Луганської області, третя особапро визнання права власності на квартиру.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_1 має право власності на квартиру АДРЕСА_1 , яке було набуто нею 24.12.1999 року за договором купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі за № 1259, зареєстроване ГКП «Бюро технічної інвентаризації» в реєстрову книгу № 7 за реєстровим номером 704 (стор.35), 24.01.2000 року. Згідно копії договору - продавець: ОСОБА_2 , покупець - ОСОБА_1 . Квартира загальною житловою площею 59,1 кв. м. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відомості про об`єкт нерухомого майна та права власності на квартиру за вказаною адресою відсутні.
Позивач вказує, що рішенням від 02 лютого 2026 року №83114392, було відмовлено в проведенні реєстраційних дій з підстави відсутності в реєстрах відомостей щодо набуття ОСОБА_1 права на квартиру.
Постановленою судом ухвалою від 01 квітня 2026 року відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначене підготовче засідання.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, відзив на позов до суду не надсилав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, до суду надав клопотання в якому вказує що не має заперечень проти задоволення вимог позивача та просить суд розглянути справу за відсутності представника відповідача.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, до суду надав клопотання де просить суд розглянути справу за відсутності своєю відсутності.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до такого висновку.
Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що позивачем було подано заява про реєстрацію нерухомого майна, але державний реєстратор 02 лютого 2026 року виніс рішенням №83114392, яким відмовив у проведенні реєстраційних дій (з підстави відсутності в реєстрах відомостей щодо набуття ОСОБА_1 права на квартиру).
Стаття 392 ЦК України вказує що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа що засвідчує його право власності.
Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставі що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає з закону або незаконності набуття права власності.
Право власності підтверджується договором купівлі-продажу від 24 грудня1999 року, за яким ОСОБА_2 , продала, а ОСОБА_1 купила квартиру АДРЕСА_1 . Даний договір було зареєстровано в БТІ 24.01.2000 року.
24 грудня 1999 року договір між сторонами було нотаріально посвідчений державним нотаріусом Харченко О.С.
Позивачем було надано суду копію технічного паспорту на квартиру, в ньому вказана характеристика квартири та її облаштування. Відповідно до технічного паспорту квартира АДРЕСА_1 , має загальну площу 59,1 кв.м. житловою площею 37,8 кв.м., 
Також в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 10.07.2023 року №5919-5002854174 та відміткою в паспорті відповідача на сторінці місця проживання, як місце зареєстрованого проживання з 27.07.2005 вказано: АДРЕСА_2 .
В статті 41 Конституції України вказано кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.
За статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 статті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Стаття 328 ЦК України передбачає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
З приписів ст. 392 ЦК України слідує, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності умов, в даному випадку, що реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.
Виходячи з викладеного вище, аналізуючи надані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог, оскільки позивачем було доведено його право власності на спірну приватну власність, проте оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно такі відомості відсутні, а отримати інформацію щодо зареєстрованого права власності позивача на спірну квартиру у БТІ з території Щастинського району Луганської області на теперішній час неможливо з об`єкивних причин, позивач не може розпоряджатися своїм майном (як і вчиняти з ним будь-які дії), що порушує його права власності, у зв`язку з чим, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 76-82, 89, 141, 223, 263-265 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач:  ОСОБА_1 , адреса місце реєстрації:  АДРЕСА_4 (Фактичне місце проживання: АДРЕСА_5 ), РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач – Щастинська міська військова адміністрація Щастинського району Луганскої області, код в ЄДРПОУ 43982093; місцезнаходження за адресою: Луганська область, Щастинський район, м. Щастя, площа Миру, буд. 9.

Суддя   М.  В.  Білинський