ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 квітня 2026 року	Львів	Справа №140/225/25 пров. №А/857/10215/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Заверухи О.Б.,
суддів Гінди О.М., Мандзія О.П.,

розглянувши в електронній формі в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Волинського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року про повернення позовної заяви у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління служби судової охорони у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

суддя (судді) в суді першої інстанції – Костюкевич С.Ф.,
час ухвалення рішення – не зазначено, 
місце ухвалення рішення – м. Луцьк,
дата складання повного тексту рішення – не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Територіального управління служби судової охорони у Волинській області, в якому просив: визнати протиправною бездіяльність щодо незабезпечення охорони, безпеки, захисту життя, здоров`я його як учасника судового процесу у справі №159/7/26 в Ковельському міськрайонному суді, не підтримання громадського порядку в Ковельському міськрайонному суді; зобов`язати відшкодувати моральну шкоду у сумі 2 000 000,00 грн. 
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 15.01.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та відшкодування моральної шкоди, залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.
07.02.2025 на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків згідно ухвали від 15.01.2025 (в двох примірниках). До вищевказаної заяви ОСОБА_1 долучив копії наступних документів: лист Ковельської окружної прокуратури від 22.01.2025 № 52-339 вих-25, повідомлення СД Ковельського РУП ГУНП у Волинській області про початок досудового розслідування від 26.09.2024, довідку про доходи № 1217 1121 4442 2208 за період з 01.01.2024 по 31.12.2024.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та відшкодування моральної шкоди повернуто позивачеві без розгляду.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що додані до позовної заяви документи з урахуванням приписів статті 8 Закону №3674-VI не підтверджують, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) позивачу сплатити судовий збір. Позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху від 15.01.2025 в частині подання до суду документа про сплату судового збору в розмірі 1 211,20 грн або подання документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Оскільки позивач у встановлений судом строк повністю не усунув недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі судді Волинського окружного адміністративного суду від 15.01.2025 про залишення позовної заяви без руху, тому вказану позовну заяву і додані до неї документи повернуто позивачу без розгляду.
Не погодившись з прийнятою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що суд першої інстанції помилково відмовив у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору. Вказує, що не мав можливості сплатити судовий збір за подання позовної заяви у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем, на підтвердження якого надано належні та достатні докази.
Згідно з абзацом 1 частини 2 статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявнику) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу з наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю з наступних підстав.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. 
Проте, колегія суддів не погоджується з обгрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.
За приписами частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI визначено, що ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за поданя до адміністративного суду адміністративного суду майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою-підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік від 19 листопада 2024 року №4059-ІХ установлено з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб 3 028 гривень.
Оскільки позивач подав позовну заяву, у якій заявлені вимоги майнового та немайнового характеру, тому вона повинна бути оплачена судовим збором у розмірі 16351,20 грн (3028*5+1211,20).
Колегія суддів зауважує, що суддею суду першої інстанції невірно розраховано розмір судового збору за подання позовної заяви.
Згідно з доданою до заяви довідкою про доходи, загальна сума доходу позивача становить 32 290,00 грн. за період з січня 2024 року - грудень 2024 року, відтак розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача, що в грошовому еквіваленті становить 1 614,50 грн (32 290,00 грн. * 5%).
Таким чином, додані до заяви про усунення недоліків позовної заяви документи з урахуванням приписів статті 8 Закону №3674-VI підтверджують, що майновий стан перешкоджав позивачу сплатити судовий збір.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вказує, що позивачем виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху в частині подання документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суддя суду першої інстанції при вирішенні питання наявності підстав для звільнення позивача від сплати судового збору допустив неправильне застосування норм процесуального права, неправильно встановивши розмір судового збору, у зв`язку із чим прийшов до помилкового висновку про повернення позовної заяви позивачу.
Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що при прийнятті оскаржуваної ухвали суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що є підставою для скасування такої ухвали із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 312, ст. 315, ст. 317, ст. 320, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2025 року про повернення позовної заяви у справі № 140/225/25 – скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанову разом із паперовими матеріалами справи надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена. 

Головуючий суддя	 	О. Б. Заверуха 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	О. П. Мандзій