Справа № 212/3483/26 
2/212/3840/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 квітня 2026 року м. Кривий Ріг 
Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Савінської А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, за відсутності учасників справи та без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувальних засобів, у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бахмутської міської ради, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:
13 беоезня 2026 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Бахмутської міської ради, у якому просить суд визначити додатковий строк – три місяці для подання заяви про прийняття спадщини.
В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його прабаба ОСОБА_4 . Позивач у лютому 2026 року звернувся до нотаріальної контори, проте отримав усне роз`яснення про те, що ним пропущений строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач зазначає, що пропустив встановлений законом строк, у зв`язку із тим, що в період з 10 травня 2022 року по січень 2026 року проходив військову службу за призовом під час мобілізації і весь цей період перебував на виконанні бойових (службових) завдань і фізично не мав можливості звернутися до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав. Просив врахувати наведені обставини як поважні причини пропуску строку, встановленого для прийняття спадщини.
Ухвалою судді від 16 березня 2026 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків.
Ухвалою судді від 25 березня 2026 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 15 квітня 2026 року, роз`яснено учасникам справи їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи, витребувано докази за клопотанням представника позивача.
15 квітня 2026 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті на 21 квітня 2026 року.
Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Від представника відповідача Бахмутської міської ради Кудлая С. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача, проти задоволення позовних вимог не заперечував.
Від третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , від кожної окремо, надійшли заяви про визнання позовних вимог та розгляд справи за їх відсутності. 
Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу в порядку статті 211 ЦПК України за наявними в ній доказами.
Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є правнуком ОСОБА_4 , що підтверджується наступними документами:
копією свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір`ю якої є ОСОБА_4 (а.с. 13);
витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 07.02.2024, згідно з яким після реєстрації шлюбу 27.12.1968 ОСОБА_5 змінила прізвище на ОСОБА_6 (а.с. 12);
копією свідоцтва про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю якої є ОСОБА_8 (а.с. 9);
витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 07.02.2024, згідно з яким після реєстрації шлюбу 09.08.1986 ОСОБА_7 змінила прізвище на ОСОБА_9 (а.с. 10);
копією свідоцтва про одруження, згідно з яким ОСОБА_10 після одруження 06.03.1998 змінила прізвище на ОСОБА_11 (а.с. 11);
копією свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матір`ю якого є ОСОБА_2 (а.с. 8).
ОСОБА_8 (дочка ОСОБА_4 ) померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 14).
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 15).
Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді 1/2 будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16-17).
Відомості про звернення спадкоємців у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини, відкриття спадкової справи після смерті ОСОБА_4 матеріали цивільної справи не містять.
Відповідно до змісту позовної заяви, окрім позивача, який є правнуком спадкодавці, є інші спадкоємці, у тому числі онука ОСОБА_2 та правнучка ОСОБА_3 , які із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталися, надали суду заяви про визнання позовних вимог.
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).
Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України).
Відповідно до ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.
Згідно із ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.
Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до частини першої статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно з частинами першою, другою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах – уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом зазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними.
Оцінка поважності причин пропуску строку прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 17 серпня 2023 року у справі № 626/274/22, 20 березня 2024 року у справі №  545/1231/23.
Вирішуючи питання про визначення позивачу додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, виходить з того, що поважними причинами можуть бути причини, пов`язані з об`єктивними обставинами, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами можуть бути визнаними: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску визначеного частиною першою статті 1270 ЦК України строку для прийняття спадщини, ОСОБА_1 посилається на те, що він з 10 травня 2022 року по січень 2026 року перебував на військовій службі, у тому числі у місцях проведення бойових дій, що унеможливило своєчасне звернення до нотаріуса.
Доказами поважності причини пропущення позивачем строку для прийняття спадщини за законом є: 
копія посвідчення учасника бойових дій ОСОБА_1 (а.с. 6);
копія витягу з наказу начальника навчального центру ім. Василя Вишиваного НГУ від 20.01.2026 № 20, згідно з яким виключено із списків особового складу військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації старшого солдата ОСОБА_1 , звільненого з військової служби у запас за станом здоров`я. Військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період з 10 травня 2022 року по 20 січня 2026 року (а.с. 7).
Вирішуючи питання поважності причин пропуску позивачем шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи обставини, на які посилався ОСОБА_1 суд приходить до висновку, що причини, вказані позивачем, є тими непереборними обставинами, які перешкоджали йому протягом шести місяців
з часу відкриття спадщини, тобто до 15 червня 2025 року, звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.
Принцип «пропорційності» пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.
Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання
в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства.
Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, необхідно визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.
Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеним у постановах від 01 червня 2020 року у справі № 185/777/17, від 20 березня 2024 року у справі №  545/1231/23.
Враховуючи принцип пропорційності між застосованим заходом та переслідуваною метою, якою є захист порушених прав позивача в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримуючись загальних засад цивільного законодавства, таких як справедливість, добросовісність та розумність, та на забезпечення виконання завдань цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених, невизнаних прав та інтересів, суд приходить до висновку про наявність підстав для визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , терміном у три місяці.
Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 211, 263-265 ЦПК України, суд 
У Х В А Л И В:
Задовольнити позов ОСОБА_1 до Бахмутської міської ради, треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , три місяці з дня набрання законної сили цим судовим рішенням.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідач: Бахмутська міська рада, ЄДРПОУ 04052732, юридична адреса: 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 44.
Треті особи: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 ;
ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 .
Повне судове рішення складено 21 квітня 2026 року.

Суддя:          О.  В.  Колочко