БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Шевченків шлях, 30-А, м. Березань, Київська область, 07541
№ провадження 2/356/67/26 
Справа № 381/5560/25 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.03.2026 Березанський міський суд Київської області в складі:
головуючого судді Капшученко  І. О.
за участю секретаря Мелещенко В. В.
представника позивача Кравченка Р. Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди
В С Т А Н О В И В:
До Березанського міського суду Київської області на підставі ухвали Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13.10.2025 в порядку п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України надійшла цивільна справа за вказаним вище позовом.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.09.2022 на автодорозі М-05 Київ-Одеса було скоєно ДТП за участю автомобіля Mercedes, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 , у результаті якого автомобіль BMW, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 отримав механічні пошкодження.
Згідно постанови Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.09.2024 ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до договору страхування № 110559250.22 автомобіль BMW, д.н.з. НОМЕР_2 , на момент ДТП був застрахований в АТ «СК «ІНГО». Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 45452 від 24.03.2023, вартість матеріального збитку власнику автомобіля BMW Alpina XD4, д.н.з. НОМЕР_2 , з урахуванням ПДВ на запасні частини та без урахування ВТВ становить 2 348 503,78 грн., вартість відновлювального ремонту визначена за витратним підходом, складає 2 348 503,78 грн., що становить більше, ніж 75% страхової суми, відповідно, транспортний засіб BMW Alpina XD4, д.н.з. НОМЕР_2 , є конструктивно загиблим. З урахуванням п. 10.2.4 договору було визначено страхове відшкодування, виходячи з страхової суми 3 000 000,00 грн., з якої було вирахувано експлуатаційний знос в сумі 58 500,00 грн. та вартість придатних залишків в розмірі 1 005 000,00 грн. Також страхувальнику були компенсовані витрати з транспортування автомобіля з місця аварії в сумі 3 600,00 грн. 
Однак, як вказує представник позивача, при розрахунку було допущено помилку, а саме замість вартості придатних залишків в сумі 1 005 000,00 грн. вирахувано 1 025 000,00 грн., що фактично зменшує розмір страхового відшкодування, і відповідно, позовних вимог, та не призводить до погіршення становища відповідача.
На умовах договору страхування страховиком було виплачено страхове відшкодування в сумі 1 920 100,00 грн. 
Оскільки цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована в ПАТ «НАСК «ОРАНТА» згідно полісу № АТ/000305881 з лімітом відповідальності в розмірі 130 000,00 грн., що були сплачені ПАТ «НАСК «ОРАНТА» відповідно до умов полісу, позивач вираховує вказану суму, відтак, розмір позовних вимог становить 1 920 100,00 грн. - 130 000,00 грн. = 1 790 100,00 грн. За викладених обставин, позивач просить суд стягнути із відповідача суму заподіяної шкоди у вказаному вище розмірі, а також сплачений судовий збір в сумі 26 851,50 грн. 
Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 19.11.2025 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження, встановивши відповідачу 15-денний строк з дня вручення копії даної ухвали на подачу до суду відзиву на позовну заяву. 
Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 08.01.2026 підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
Представник позивача у судовому засіданні пред`явлений позов підтримав у повному обсязі з підстав, в ньому наведених, просив позов задовольнити. 
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином згідно з вимогами ст. 128 ЦПК України, а саме шляхом публікації оголошення на офіційному вебсайті судової влади, а також поштою рекомендованими листами з повідомленнями за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання відповідача, а також адресою, вказаною позивачем у позовній заяві. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило (а.с.119,121,123-124,126,132,135,137-138,140,143,148,150-151,153,157,162).
Так, згідно з вимогами ч. 3, абз. 1 ч. 6 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
За змістом п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Так, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. 
Згідно з вимогами ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Відповідно до позиції Верховного Суду у постановах від 10.05.2023 у справі № 755/17944/18, провадження № 61-185св23, від 21.12.2022 у справі № 757/15603/19, провадження № 61-7181св22, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.
За ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Суд створив учасникам процесу належні умови для реалізації ними своїх процесуальних прав та обов`язків шляхом надсилання процесуальних документів, а також надав сторонам строк для подачі відзиву, відповіді на відзив та заперечень для висловлення своїх доводів і аргументів, повідомлення усіх відомих їм обставин та подання усіх можливих доказів.
Правом подати відзив на позовну заяву в порядку ст. 178 ЦПК України відповідач не скористався та відзиву не подав.
За змістом ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У відповідності до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 
За таких обставин, керуючись ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд прийняв рішення про заочний розгляд за наявними матеріалами за відсутності вказаних учасників справи відповідно до ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач проти такого порядку не заперечував, а належним чином повідомлений відповідач в судове засідання повторно не з`явився, відзиву не подав та не повідомив про причини своєї неявки. 
Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до наступних висновків.
Так, судом встановлено, що 16.06.2022 між Акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГО» (далі – АТ «СК «ІНГО», страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник, вигодонабувач) укладено договір страхування № 110559250.22 добровільного комплексного страхування транспортних ризиків, відповідно до умов якого АТ «СК «ІНГО» взяло на себе зобов`язання здійснити виплату страхового відшкодування на умовах і в строки, що передбачені договором страхування; застрахованим транспортним засобом за договором є автомобіль BMW Alpina, д.н.з. НОМЕР_2 , 2020 року випуску, кузов (шасі) № НОМЕР_3 ; строк дії договору з 00:00 год. 18.06.2022 до 24:00 год. 17.06.2023; страхова сума 2 700 000,00 грн.; страховий тариф 3,3900 %; франшиза 0,00 % від страхової суми; ліміт відшкодування: по кожному страховому випадку (розділ 1, п.п. 2.1, 4,3, 5.1 договору страхування) (а.с.4-8).
В п. 2.1 договору страхування сторони визначили дійсну вартість транспортного засобу, що становить 92 292,23 USD, та погодили, що на дату настання страхового випадку дійсна вартість транспортного засобу визначається в гривневому еквіваленті згідно офіційного курсу НБУ гривні до долара США, відповідно до п. 10.2.10 договору. Офіційний курс НБУ гривні до долара США на дату укладення договору складає 29,25 грн. за 1 дол. США.
У відповідності з п.п. 2.2, 2.4 договору страховим випадком є пошкодження, знищення або втрата транспортного засобу, його складових частин, деталей або обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пожежі, стихійного лиха, падіння предметів, попадання каміння, протиправних дій третіх осіб, угону. На випадок пошкодження транспортний засіб застрахований на умовах «Спеціалізована СТО» відповідно до п. 10.2.3 договору.
Згідно з п. 10.2.4 договору при повній загибелі (конструктивній чи фактичній) страхове відшкодування сплачується в межах стразової суми за вирахуванням зносу за період дії договору (згідно розділу 16 Правил), франшизи, дійсної ринкової вартості залишків пошкодженого транспортного засобу та додаткових витрат страхувальника (п. 2.5 договору). Дійсна вартість залишків пошкодженого транспортного засобу визначається на підставі результатів торгів інтернет-аукціонів (наприклад, ТОВ УПП «АВТО Онлайн Україна») або за результатами товарознавчої експертизи. Під повною загибеллю транспортного засобу розуміють випадки, коли вартість відновлювального ремонту транспортного засобу (включаючи вартість транспортування до місця ремонту) складає більше, ніж 75% страхової суми.
26.09.2022 між АТ «СК «ІНГО» та ОСОБА_2 підписано адендум № 2 до договору страхування № 110559250.22, за умовами якого у зв`язку зі зміною офіційного курсу НБУ гривні до долара США сторони дійшли згоди щодо переоцінки застрахованого транспортного засобу та погодили, що дійсна вартість транспортного засобу BMW Alpina, д.н.з. НОМЕР_2 , становить 82 037,60 USD, страхова сума 3 000 000,00 грн., франшиза 0,00 грн. Офіційний курс НБУ гривні до долара США на дату укладення цієї угоди 36,57 грн. за 1 дол. США; адендум діє з 00:00 год. 26.09.2022 до 24:00 год. 17.06.2023 (п.п.1, 3-4 адендуму) (а.с.9).
Правила добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного) (автокаско), зареєстровані Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України № 0672182 від 16.11.2007, із змінами, що зареєстровані Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг № 0613088 від 09.04.2013 (далі – Правила), містяться в матеріалах справи (а.с.10-18).
27.09.2022 о 15:00 год. на автомобільному мосту а/д М-05 «Київ - Одеса» 26 км + 800 м водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , у порушення правил п.п. 12.1, 12.3 ПДР України, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміну, при виникненні небезпеки, яку водій спроможний був виявити, не вжив всіх заходів до зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, у результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем BMW Alpina, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. 
Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 19.09.2024 в справі № 362/3405/24, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 03.12.2024, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні даного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження у справі закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП (а.с.23-28).
На момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Mercedes Benz, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 була застрахована в ПАТ "НАСК "ОРАНТА" згідно з полісом серії АТ № 000305881 з лімітом відповідальності страховика за завдану шкоду майну в розмірі 130 000,00 грн., франшиза 0,00 грн., що підтверджується витягом від НПУ, а також даними з центральної бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України за посиланням https://policy-web.mtsbu.ua/ (а.с.20-22). 
Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , власником автомобіля BMW Alpina XD4, д.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_2 (а.с.62). 
Після дорожньо-транспортної пригоди власник застрахованого транспортного засобу BMW Alpina, д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 звернувся до АТ «СК «ІНГО» з повідомленням про випадок від 27.09.2022, № справи 5137696, та заявою на виплату страхового відшкодування за вих. № 5137696 від 20.03.2023 (а.с.63-64).
16.02.2023 проведено огляд автомобіля BMW Alpina XD4, д.н.з. НОМЕР_2 , що підтверджується актом огляду транспортного засобу (дефектна відомість) № 43438, та складено ремонтну калькуляцію № 43438 від 24.03.2023 (а.с.36-39,40-47).
Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 45452 від 24.03.2023, складеного суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , вартість відновлювального ремонту КТЗ BMW Alpina XD4, д.н.з. НОМЕР_2 , визначена за витратним підходом, складає 2 348 503,78 грн.; ринкова вартість КТЗ визначена за порівняльним підходом 2 414 650,00 грн.; вартість матеріального збитку, заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ BMW Alpina XD4, д.н.з. НОМЕР_2 , станом на 16.02.2023 з урахуванням ПДВ на запасні частини та без урахування ВТВ дорівнює 2 348 503,78 грн. (а.с.29-59). 
Так як вартість відновлювального ремонту автомобіля BMW Alpina XD4, д.н.з. НОМЕР_2 , складає 2 348 503,78 грн., що становить більше, ніж 75% страхової суми, транспортний засіб BMW Alpina XD4, д.н.з. НОМЕР_2 , є конструктивно загиблим відповідно до п. 10.2.4 договору страхування.
Відповідно до зобов`язуючої пропозиції визначення вартості майна (б/в або у пошкодженому стані) ТОВ «Аудатекс Україна» вартість придатних залишків автомобіля BMW Alpina XD4, д.н.з. НОМЕР_2 , становить 1 005 000,00 грн. (а.с.60).
Згідно з фіскальним чеком № 780066174 від 13.02.2023 також були понесені витрати на послуги вантажного автомобільного перевезення (маніпулятор) в сумі 3 600,00 грн. (а.с.61).
На підставі звернення страхувальника АТ «СК «ІНГО» здійснено розрахунок страхового відшкодування та складено страховий акт № 5571673 при конструктивній загибелі від 20.03.2023, згідно з яким розмір експлуатаційного зносу за період дії договору страхування (п. 16.1 Правил) становить 58 500,00 грн., вартість відновлювального ремонту згідно звіту № 45452 від 24.03.2023 – 2 348 503,78 грн., додаткові витрати, пов`язані з транспортуванням пошкодженого транспортного засобу - 3 600,00 грн., вартість залишків після пошкодження 1 025 000,00 грн., разом до виплати 1 920 100,00 грн. (а.с.67).
Однак, як вбачається зі змісту страхового акту № 5571673 та зазначено представником позивача у позовній заяві, під час розрахунку суми страхового відшкодування вартість придатних залишків помилково вирахувано у розмірі 1 025 000,00 грн., замість вірного 1 005 000,00 грн., що призвело до заниження суми страхового відшкодування.
Згідно платіжної інструкції від 31.03.2023 № 6581, позивачем АТ «СК «ІНГО» сплачено страхове відшкодування страхувальнику ОСОБА_2 шляхом безготівкового перерахування коштів за банківським рахунком у розмірі 1 920 100,00 грн. (а.с.68). 
З метою досудового врегулювання спору АТ «СК «ІНГО» звернулось до відповідача ОСОБА_1 з претензією № 5137696 від 04.11.2024 на суму 1 790 100,00 грн. (а.с.65-66).
Належні докази, що відповідач сплатив зазначену суму відшкодування в добровільному порядку, в матеріалах справи відсутні.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. 
Так, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (ч.ч. 1,2 ст. 202 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 89 Закону України "Про страхування" страхування здійснюється на підставі договору страхування, який укладається відповідно до загальних умов страхового продукту, якщо інше не визначено законодавством України. 
Предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України (ч. 4 ст. 89 Закону України "Про страхування").
Згідно з пунктом другим частини п`ятої вказаної статті об`єктом страхування можуть бути, зокрема, майно на праві володіння, користування і розпорядження майном та/або можливі збитки чи витрати.
Договором страхування визначаються конкретний об`єкт страхування, з яким пов`язані страхові інтереси страхувальника (іншої особи, визначеної у договорі страхування), та страхові ризики, що пов`язані з цим об`єктом страхування та підлягають страхуванню за цим договором страхування (ч. 6 ст. 89 Закону України "Про страхування").
За змістом ст.ст. 91-92 Закону України "Про страхування" страховик за договором страхування зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором або законом строк, а страхувальник зобов`язується сплачувати страхову премію у порядку та строки, встановлені договором страхування.
Згідно ст. 1 Закону України "Про страхування" страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, ризик виникнення якої застрахований, з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування або відповідно до законодавства; страхова виплата (страхове відшкодування) - грошові кошти, що виплачуються страховиком у разі настання страхового випадку відповідно до умов договору страхування та/або законодавства.
Відповідно до положень статті 94 Закону України "Про страхування" розмір страхової суми визначається за домовленістю між страховиком та страхувальником або відповідно до законодавства під час укладення договору страхування або внесення змін до такого договору. У договорі страхування в межах страхової суми можуть визначатися ліміти відповідальності страховика за окремим об`єктом страхування, страховим ризиком або страховим випадком, групою страхових ризиків та/або страхових випадків тощо. 
При страхуванні майна страхова сума встановлюється в межах дійсної вартості майна за цінами і тарифами, що діють на день укладення договору страхування або внесення змін до такого договору, якщо інше не передбачено договором страхування або законом. Страхова виплата не може перевищувати розмір прямого збитку, заподіяного страхувальнику та/або іншій особі, передбаченій договором страхування.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 102 Закону України "Про страхування" здійснення страхової виплати проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених договором страхування) і рішення страховика про визнання випадку страховим та здійснення страхової виплати (страхового акта). 
У разі визнання випадку страховим страховик здійснює страхову виплату страхувальнику (іншій особі, визначеній договором страхування або законодавством) відповідно до умов договору страхування або законодавства.
Порядок визначення розміру страхової виплати та строки її здійснення визначаються договором страхування або законодавством (ч.ч. 4,6 ст. 102 Закону України "Про страхування").
У відповідності до положень ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
За приписами п. 1 ч. 2 вказаної статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
За змістом статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 108 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. 
Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки.
Аналогічні положення визначені статтею 993 ЦК України.
Отже, перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) у деліктному зобов`язанні до страховика в порядку статті 993 ЦК України та статті 108 Закону України «Про страхування» є суброгацією.
Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. 
Таким чином, відповідно до вказаних норм законодавства від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов`язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.
Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, та неодноразово висловлені у постановах Верховного Суду від 27.12.2023 у справі № 359/8500/19, від 06.02.2019 у справі № 752/9026/16-ц, від 05.04.2018 в справі № 910/3165/17, від 04.07.2018 в справі № 910/2603/17, від 05.06.2018 у справі № 910/7449/17, від 06.02.2019 у справі № 752/9026/16-ц, висновки якого суд враховує відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. 
Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування № 110559250.22 від 16.06.2022, позивач в силу приписів статті 993 Цивільного кодексу України та статті 108 Закону України "Про страхування" набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи. 
Водночас, спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин, є Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" № 1961-IV від 01.07.2004 (далі - Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").
Згідно статті 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. 
Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У відповідності до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
В силу приписів ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
З аналізу вказаних вище норм випливає, що у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.
Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. 
Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі № 18066/15, у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. 
У п. 56 вказаної вище постанови ВП ВС зазначила, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) (п. 86).
Відповідно до вимог статтей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статі 76, 77 ЦПК України).
Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Отже, за встановлених вище обставин, вина відповідача ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом Mercedes, д.н.з. НОМЕР_1 , під час скоєння ДТП встановлена у судовому порядку. 
Страховик АТ «СК «ІНГО» належним чином виконав свої зобов`язання перед страхувальником, виплативши йому суму страхового відшкодування в розмірі 1 920 100,00 грн. у порядку та на умовах, визначених договором страхування № 110559250.22.
З огляду на вищевикладене, до АТ «СК «ІНГО» як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування, в межах виплаченої суми перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 , як до особи, відповідальної за заподіяну під час ДТП шкоду. 
Оскільки згідно із даними полісу серії АТ № 000305881 станом на дату вчинення ДТП 27.09.2022 цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Mercedes, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 була застрахована в ПАТ "НАСК "ОРАНТА" з лімітом відповідальності страховика за завдану шкоду майну в розмірі 130 000,00 грн., франшиза 0,00 грн., різниця між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування згідно з полісом становить 1 920 100,00 грн. – 130 000,00 грн. = 1 790 100,00 грн., що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 , як особи, винної у заподіянні збитків.
Будь-яких доказів спростування вказаних вище розрахунків, а також відшкодування витрат, пов`язаних із виплатою страхового відшкодування, відповідачем суду надано не було.
За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість заявлених позовних вимог, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача 1 790 100,00 грн. суми страхового відшкодування в порядку суброгації підлягає задоволенню.
Згідно з положенням ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
З огляду на повне задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 26 851,50 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12-13, 79-81, 89, 141, 223, 258-259, 263-265, 268, 273,280,282 ЦПК України, суд, - 
В И Р І Ш И В:
Позов Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ), на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО», місцезнаходження якого зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33 (код ЄДРПОУ 16285602) суму шкоди в розмірі 1 790 100 (один мільйон сімсот дев`яносто тисяч сто) гривень 00 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ), на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО», місцезнаходження якого зареєстровано за адресою: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33 (код ЄДРПОУ 16285602) сплачений судовий збір в розмірі 26 851 (двадцять шість тисяч вісімсот п`ятдесят одна) гривня 50 копійок. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 (двадцяти) днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя          І. О. Капшученко