ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2026 року	Львів	Справа № 443/953/25 пров. № А/857/31776/25	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Пліша М.А.,
суддів Іщук Л.П. Обрізка І.М., 
секретаря судового засідання Хомича О.Р. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 14 липня 2025 року (головуючий суддя Равлінко Р.Г., м.Жидачів) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у Львівській області, Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, сержанта поліції Цапа Віктора Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, - 

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до сержанта поліції Цапа В.В., Головного управління національної поліції у Львівській області, Дрогобицького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області у якому просив:
визнати протиправною і скасувати постанову винесену поліцейським Дрогобицького районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області сержантом поліції Цапом В.В., 05.06.2025 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №4901393 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 510 грн; 
адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та стягнути з відповідача сплачений позивачем під час подання даного позову судовий збір.
Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 14 липня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серія ЕНА №4901393 від 05.06.2025 – відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, просить таке скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана постанова винесена відповідачем на підставі порушення позивачем частини 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме, « 05 червня 2025року в 17год 27хв. у м. Дрогобичі на вул. Самбірська, 26 водій ( який? Хто? ПІБ особи не зазначено? ) здійснив проїзд на вимкнений сигнал додаткової секції, що забороняє рух у напрямку вказаному стрілкою чим порушив п. 8.7.3. з ПДР - Порушення проїзду на вимкнений сигнал додаткової секції, що забороняє рух у напрямку, ст. 122 ч. 2 КУпАП». Прийняте рішення: ( на кого? ПІБ особи не зазначено?) штраф 510грн.
Судом не повно досліджено відео та не застосовано функцію стоп - кадр - пауза під перегляду відео в судовому засіданні 14 липня 2025 року, а тому суд не побачив, що на 13 секунді відео долученого позивачем до матеріалів справи, добре видно, що автомобіль поліції стоїть ліворуч перед СТОП - лінією, а зелена стрілка на боковій секції світлофору для позивача мигає зеленим. Таким чином проїзд позивачу дозволений.
Суд грубо порушив норму матеріального права, якою визначено, що (стоп- ЛІНІЯ) - позначає місце, де водій повинен зупинитися за наявності знака 2.2 або за сигналу світлофора чи регулювальника, що забороняє рух; Автомобіль позивача проїжджає стоп-лінію перед світлофором на мигаючу зелену бокову секцію світлофора ( 13 секунда відео) і не зупиняється, тому що колір додаткової секції світлофору мигає зеленим. (пункт 1.12 Правил дорожнього руху).
На 14 секунді відео долученого позивачем до позовної заяви добре видно, що після того як автомобіль позивача повністю проїхав стоп - ЛІНІЮ на зелений миготливий колір додаткової секції світлофору, світлофор знову увімкнув зелену стрілку на додатковій секції. При цьому основна секція світлофору горить червоним для автомобіля поліції.
Суд грубо порушив норму матеріального права, якою визначено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. Пункт 8.10. Правил дорожнього руху.) Позивач так і зробив, повністю виконавши вимоги цього пункту Правил.
Пунктом 8.11. Правил дорожнього руху визначено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. Позивач так і зробив, повністю виконавши вимоги цього пункту Правил.
На останніх мілісекундах 14 секунди відео долученого позивачем до позовної заяви добре видно, що зелений миготливий колір додаткової секції світлофору перестав мигати, а на основній секції світлофору поряд з червоним кольором, який горів для автомобіля поліції, світлофор увімкнув жовту секцію світлофора тільки тоді, коли позивач вже не міг зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, тому відповідно до пункту 8.11 Правила дорожнього руху дозволяли позивачу рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, що і було зроблено.
Пунктом 16.8. Правил дорожнього руху визначено, що водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) або дорожній знак 5.69, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора. (що і було зроблено позивачем).
Пунктом 8.7.3 діючих Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року з подальшими змінами та доповненнями визначено, що Сигнали світлофора мають такі значення:
а) зелений дозволяє рух;
б) зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора. ( вимоги цього пункту були повністю дотримані позивачем).
в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух. ( вимоги цього пункту були повністю дотримані позивачем).
Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків. ( вимоги цього пункту були повністю дотримані позивачем).
Пунктом 16.9. Правил дорожнього руху визначено, що під час руху в напрямку стрілки, ввімкнутої в додатковій секції одночасно з жовтим або червоним сигналом світлофора, водій має дати дорогу транспортним засобам, що рухаються з інших напрямків.
Пунктом 16.10. Правил дорожнього руху визначено, що на перехресті, де рух регулюється світлофором з додатковою секцією, водій, який перебуває на смузі, з якої робиться поворот, повинен продовжувати рух у напрямку, що вказує стрілка, ввімкнута в додатковій секції, якщо його зупинка на заборонний сигнал світлофора створить перешкоди транспортним засобам, що рухаються за ним по тій самій смузі. ( вимоги цього пункту були повністю дотримані позивачем).
На відео, яке долучається до матеріалів справи добре видно, що позивач проїхав перехрестя на мигаючу зелену стрілку додаткової секції світлофору, чим повністю дотримався вимог підпункту в) пункту 8.7.3, та пунктів 16.9 та 16.10 Правил Дорожнього руху.
У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4901393 від 05.06.2025, ОСОБА_1 05.06.2025 о 17 год 27 хв керуючи транспортним засобом марки «Tesla model 3», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив проїзд на вимкнений сигнал додаткової секції, що забороняє рух у напрямку, вказаному стрілкою, чим порушив п. 8.7.3 3) ПДР, своїми діями вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП /а.с.9-11/.
Відповідно до відеозаписів, наявних в матеріалах справи, транспортний засіб марки «Tesla Model 3», д.н.з НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_1 проїхав на вимкнений сигнал додаткової секції, що забороняє рух у напрямку, вказаному стрілкою, а також зафіксовано момент складання постанови серія ЕНА № 4901393 від 05.06.2025 та вручення її позивачу ОСОБА_1 ..
Постановляючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» безпосередньо встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001р. №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з п.1.1. ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Пунктом 8.7.3.з) ПДР України встановлено, що сигнали світлофора мають значення, зокрема вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).
Суд погоджується з твердженнями представника відповідача, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4901393 від 05.06.2025 року за порушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 винесена на законних підставах із дотриманням вимог КУпАП та наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 року «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, та наказу МВС України № 1026 від 18.12.2018 року «Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису».
Колегія суддів погоджується з твердженням суду першої інстанції, що усі факти вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП чітко підтверджуються відеоматеріалами наявними у справі. 
При цьому суд слушно зауважив, що згідно зі ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події складу адміністративного правопорушення, що має бути доведено шляхом надання доказів.
У відповідності до ст. 251 КУпАП України, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено.
При цьому суд першої інстанції підставно відхилив доводи позивача про те, що він не вчиняв адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки він коли підїжджав до перехрестя то на додатковій секції була мигаюча зелена стрілка та коли включився жовтий і червоний сигнал світлофору, то позивач вже не бачив їх, бо такі спростовуються відеозаписом на якому зафіксовано, як ОСОБА_1 під`їжджає до перехрестя та в додатковій секції світлофора тричі мигає стрілка, а транспортний засіб вґїжджає на перехрестя вже на увімкнений поєднаний сигнал червоного і жовтого сигналу, які забороняють рух. Інші обставини, на які посилається позивач, не спростовують факту вчинення адміністративного правопорушення та правомірності притягнення до адміністративної відповідальності.
Також суд першої інстанції правильно зауважив, що позивачем визначено трьох відповідачів – Головне управління Національної поліції у Львівській області, сержанта поліції Цапа В.В. та Дрогобицький районний відділ поліції Головного управління Національної поліції, однак з огляду на приписи статей 2, 4 КАС України та статті 222 КУпАП, а також на правовий висновок Верховного Суду від 17 вересня 2020 року у справі №742/2298/17, суд першої інстанції вірно вважав, що сержант поліції Цап В.В. та Дрогобицький районний відділ поліції Головного управління Національної поліції є неналежними відповідачами у цій справі, відтак у частині позовних вимог до цих відповідачів слід відмовити.
Таким чином, оскільки працівниками поліції було встановлено факт порушення позивачем п.8.7.3.з) ПДР України (вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками), то відповідно поліцейський мав достатньо підстав для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Враховуючи вищевикладене суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому позов є необґрунтованим, а постанова по справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є такою, що відповідає вимогам ст.ст.283-284 КУпАП.
З урахуванням вказаного, колегія судді вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи, рішення прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального прав, тому таке слід залишити без змін, а у задоволенні апеляційної скарги – відмовити. 
Керуючись ст. 243, ст. 286, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 14 липня 2025 року у справі №443/953/25 - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	М.А. Пліш 	
судді	 	Л. П. Іщук 	
 	 	І. М. Обрізко