Номер провадження: 33/813/461/26
Номер справи місцевого суду: 497/3083/25 
Головуючий у першій інстанції Раца В. А. 
Доповідач Артеменко  І. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2026 року м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду – Артеменко І.А.,
за участю: секретаря судового засідання – Подуст Т.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Болградського районного суду Одеської області від 29 грудня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст протоколу про адміністративне правопорушення
14.11.2025 відносно ОСОБА_1 складено протокол серії ЕПР1 №513134 за ч.3 ст.126 КУпАП.
З вказаного протоколу вбачається, що 14.11.2025 о 17:00 в с.Василівка Болградського району по вул.Мира,1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Renault megan", державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом (постанова Болградського відділу ДВС №78890794 від 03.09.2025), чим порушив вимоги ст.15 Закону України "Про дорожній рух".
Вказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.3 ст.126 КУпАП.

Короткий зміст судового рішення
Постановою Болградського районного суду Одеської області від 29.12.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, призначено йому адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) місяці та стягнуто в дохід держави судовий збір в сумі 605,60 грн.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову Болградського районного суду Одеської області від 29.12.2025, закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП. 
Скарга обґрунтована тим, що:
- суд першої інстанції розглянув справу за його відсутності, без з`ясування причин неявки та без перевірки факту реального отримання судових повісток, чим грубо порушив вимоги ст.268 КУпАП та принцип змагальності сторін;
- судом не враховано, що на момент керування транспортним засобом 14.11.2025 він не усвідомлював і об`єктивно не міг усвідомлювати наявність будь-яких обмежень у праві керування транспортними засобами, що виключає наявність умислу у його діях відповідно до ч.3 ст.126 КУпАП, а відтак суб`єктивної сторони правопорушення. Від ДВС ніяких листів не отримував, йому не повідомлялося про відкриття виконавчого провадження та не роз`яснювалися правові наслідки такого обмеження;
- 19.11.2025 він сплатив повністю усю заборгованість по аліментам, а постановою держвиконавця від 21.11.2025 скасовано тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, що свідчить про усунення підстав для застосування будь-яких обмежень ще до розгляду справи судом першої інстанції;
- бездіяльність державного виконавця, яка перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку із складеним у цій справі протоколу про адміністративне правопорушення, оскаржена до Болградського районного суду Одеської області;
- судом не враховано, що він ніколи не притягувався до адміністративної відповідальності, є водієм із багаторічним стажем керування транспортними засобами, має чинне посвідчення водія із відкритими категоріями А1,А,В1,С,С1,D,D1,C1E,CE, що свідчить про високий рівень підготовки, досвід та тривалу практику безпечного керування транспортними засобами різних типів і мас; 
- застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами є явно непропорційним, не відповідає завданням адміністративної відповідальності та не сприяє досягненню її привентивної мети;
- матеріалами справи не доведено наявності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.
В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 , будучі повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, причини неявки суду не повідомив, що з огляду на положення ч.6 ст.294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи в суді апеляційної інстанції. При цьому апеляційним судом враховано, що за положеннями ч.2 ст.268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи за адміністративним правопорушенням за ч.3 ст.126 КУпАП не є обов`язковою. 
Крім того, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово вказував, що на зацікавлену сторону покладається обов`язок проявляти належну увагу в захисті своїх інтересів та вживати необхідних заходів, щоб ознайомитись із подіями процесу (див. серед іншого «Гуржій проти України», заява № 326/3, 01.04.2008, «Олександр Шевченко проти України», № 8771/02, § 27, 26.04.2007). Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Поряд з цим, ЄСПЛ неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України", № 16652/04).
З огляду на зазначене, у суду апеляційної інстанції відсутні перешкоди для розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до відповідальності.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП).
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За положеннями КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.
Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги (ч.7 ст.294 КУпАП).
Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, та накладаючи на нього відповідне адміністративне стягнення, місцевий суд виходив з того, що вина останнього підтверджується зібраними по справі доказами, посилаючись на:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №513134 від 14.11.2025, за яким 14.11.2025 о 17:00 в с.Василівка Болградського району по вул.Мира,1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом "Renault megan", державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом (постановою Болградського відділу ДВС №78890794 від 03.09.2025), чим порушив вимоги ст.15 Закону України "Про дорожній рух";
- рапорт інспектора Болградського РВП ГУНП в Одеській області Ряпова В.В. від 14.11.2025, яким повідомлено, що 14.11.2025 о 17:52 отримано повідомлення зі служби 102 про те, що 14.11.2025 о 17:52 за адресою Болградський район с.Василівка, Національною гвардією, під час профілактичного відпрацювання, зупинено транспортний засіб "Renault megan", державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , якому заборонено користування транспортним засобом та на авто накладено арешт, чим порушено постанову юстиції від 03.09.2025 №78890794. Заява зареєстрована за №11724. Заявник ОСОБА_2 (військовослужбовець);
- відеофіксацію події, якою зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом;
- постанову старшого державного виконавця Болградського відділу державної виконавчої служби у Болградському районі Одеської області Пуртовою І.В. від 03.09.2025 по виконавчому провадженню №78890794, якою ОСОБА_1 тимчасово обмежено у праві керування транспортними засобами в межах виконавчого провадження щодо стягнення з нього аліментів на утриманні дитини.
Разом з тим, судом не врахована наявність в матеріалах справи письмових пояснень ОСОБА_1 від 14.11.2025, в яких він, серед іншого, зазначив, що 14.11.2025 після зупинки співробітниками Національної гвардії транспортного засобу під його керуванням та перевірки документів по базі, йому стало відомо від них про наявність встановленого відносно нього обмеження у праві керуванні транспортними засобами, про яке раніше він не знав (а.с.3).
Також оглянутий апеляційним судом відеозапис свідчить про те, що він не мітить відеофікасації керування ОСОБА_1 транспортним засобом, як зазначив місцевий суд в оскаржуваному рішенні, а фіксує лише момент ознайомлення поліцейським ОСОБА_1 з правами та складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення, відсторонення ОСОБА_1 від керування та передачу авто іншому водію.
Аналізуючи наявні в матеріалах справи документи, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, з огляду на таке.
Так, частиною 3 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами. 
Насамперед слід зазначити, що за положеннями КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. При цьому, склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі.
Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, тобто, склад даного адміністративного правопорушення буде повним у разі, коли особа, знаючи, що її обмежили у праві керування, знехтувавши цим обмеження, свідомо керує транспортним засобом.
Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину в справі.
За приписами ст.251 КУпАП тягар доказування доведеності вини особи у скоєнні інкримінованого адміністративного правопорушення покладається на уповноважену службову особу, яка складає протокол про адміністративне правопорушення, тобто у даному конкретному випадку, на поліцейського.
Відповідно ч.10 ст.15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Порядок виконання судових рішень врегульовано нормами Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно з ч. 9 ст.71 цього Закону, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить, зокрема, постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами - до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі, копія якої надсилається сторонам для відома не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення, та направляється до виконання відповідними органами після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 цього Закону, для оскарження рішення, дії виконавця, якщо рішення, дії виконавця не були оскаржені.
Відповідно до ч.1 ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази направлення рекомендованим поштовим відправленням ОСОБА_1 копії постанови про відкриття виконавчого провадження (ВП №78890794) та постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 03.09.2025. При цьому, з моменту встановлення державним виконавцем тимчасового обмеження (03.09.2025) до моменту зупинення ОСОБА_1 за обставин, викладених у протоколі, (14.11.2025) минуло понад два місяці.
Отже, жодних відомостей про обізнаність ОСОБА_1 щодо наявності вказаних постанов державного виконавця та відповідно встановлення тимчасового обмеженням його у праві керування транспортними засобами на час скоєння правопорушення, матеріали справи не містять. При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що у письмових поясненнях від 14.11.2025 ОСОБА_1 зазначив про те, що не був обізнаний про наявність стосовно нього постанови щодо встановлення тимчасового обмеження у праві керуванні транспортними засобами, але вказаним письмовим поясненням місцевий суд не надав жодної оцінки. 
Також апеляційним судом враховано, що ОСОБА_1 оскаржена до суду бездіяльність старшого державного виконавця Болградського відділу ДВС у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Пуртової І.В., яка виразилась у неналежному повідомленні його про винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами від 03.09.2025 (справа №497/2201/24, провадження №4-с/497/3/26). 
Крім того, 21.11.2025 старшим державним виконавцем Болградського відділу ДВС у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса) винесено постанову про скасування тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами. У вказаній постанові виконавцем зазначено, що заборгованість зі сплати ОСОБА_1 погашена в повному обсязі та станом на 21.11.2025 відсутня (а.с.38).
Таким чином, незважаючи на наявність в матеріалах справи про адміністративне правопорушення постанови державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами, яка на даний час скасована, для доведення в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, необхідні докази не тільки факту керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено таке обмеження, а й того факту, що особа, вчинила це умисно, тобто усвідомлювала протиправний характер своїх дій, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків, оскільки суб`єктивна сторона вказаного вище правопорушення характеризується виключно умисною формою вини.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 , керуючи 14.11.2025 транспортним засобом, усвідомлював протиправний характер своїх дій, зокрема, знав про встановлене стосовно нього тимчасове обмеження у праві керування та, ігноруючи його, передбачав шкідливі наслідки та бажав або свідомо допускав їх настання.
За встановлених обставин, апеляційний суд вважає, що належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, матеріали справи не містять, так як не доведено наявності в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.
Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У рішенні від 22.12.2010 №23-рп/2010 Конституційний Суд України виснував, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. 
У ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зазначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а.
Відтак, виходячи з встановлених під час апеляційного розгляду обставин судом першої інстанції не було дотримано обов`язку всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, що призвело до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
При встановлених обставинах, інші доводи апеляційної скарги не мають правового значення.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне закрити провадження за вказаним матеріалом, у зв`язку із недоведеністю вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, та за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. У зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова місцевого суду – скасуванню.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Постанову Болградського районного суду Одеської області від 29 грудня 2025 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126 КУпАП – скасувати.
Провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду       І.А. Артеменко