РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

м. Вінниця
07 квітня 2026 р.  Справа № 120/16541/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Воробйової Інни Анатоліївни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центральної військово- лікарської комісії Збройних Сил України про визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Центральної військово - лікарської комісії Збройних Сил України (далі - Центрально ВЛК ЗСУ, відповідач ), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оформлене протоколом засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 24 жовтня 2023 року № 437, яким постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 за довідкою від 13.06.2022 № 6/27 з висновком « непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку» відносно молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , 1993 року народження - скасовано.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що проведено медичний огляд та визначено, що він не придатний до військового обліку. Однак, в подальшому відповідач скасував довідку ВЛК від 13.06.2022 № 6/27 з підстав , що має бути свідоцтво про хворобу, а не довідка.
Із таким висновком позивач не погоджується, зазначаючи, що відповідач не був позбавлений можливості самостійно усунути формальні недоліки оформлення медичного документа, зокрема, шляхом приведення його назви у відповідність до встановлених вимог (оформлення свідоцтва про хворобу замість довідки ВЛК). 
При цьому позивач наголошує, що жодних заперечень щодо суті встановленого медичного висновку, а саме — визнання його непридатним до військового обліку за станом здоров`я, відповідачем не висловлювалось, а відтак, скасування довідки ВЛК від 13.06.2022 № 6/27 з виключно формальних підстав є необґрунтованим та таким, що порушує його права.
З огляду на викладене, позивач звернувся за захистом своїх прав із цим позовом.
Ухвалою від 08.12.2025 р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та визначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в адміністративній справі без виклику сторін.
Від відповідача письмової позиції не надходило, хоча ухвала про відкриття доставлена в електронний кабінет 08.12.2025 р.
Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.
Відповідно до довідки ВЛК від 13.06.2022 №6/27 ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби.
Протоколом від 24 жовтня 2023 року № 437 засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 за довідкою від 13.06.2022 № 6/27 з висновком «непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку» відносно молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , 1993 року народження, скасовано з підстав порушення пунктів 22.5 та 22.6 глави 22 розділу Положення від 14.08.2008 р. №402.
Не погоджуючись із рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України "Про військову службу і військовий обов`язок" (далі - Закон № 2232-XII).
Відповідно до статті 1 цього Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частини перша-третя статті 1 Закону).
Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) (частина сьома статті 1 Закону № 2232-XII).
Згідно з частиною дев`ятою статті 1 №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі по тексту - Положення №402).
Згідно п.2.1 глави 2 розділу І Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії.
ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) - дистанційно.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Відповідно до абз.1-3 п. 2.2 глави 2 розділу І Положення № 402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать:
Центральна військово-лікарська комісія (далі - ЦВЛК);
ВЛК регіону.
Згідно з положеннями підпункту 2.5.1, 2.5.4 пункту 2.5 глави 2 розділу І Положення № 402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать: госпітальні ВЛК;гарнізонні ВЛК; ЛЛК; ВЛК Десантно-штурмових військ; ВЛК Сухопутних військ Збройних Сил України; ВЛК Сил спеціальних операцій Збройних Сил України; ВЛК ТЦК та СП; ВЛК інших закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності.
Штатні і позаштатні (постійно та тимчасово діючі) ВЛК (ЛЛК) з питань військово-лікарської та лікарсько-льотної експертизи підпорядковуються вищим штатним ВЛК.
Як передбачено п.п. 2.3.4 п. 2.3 глави 2 розділу I Положення № 402 ЦВЛК має право оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України; надавати роз`яснення щодо формулювання постанов ВЛК (ЛЛК).
Згідно з п.п. 2.3.5 п. 2.3 глави 2 розділу I Положення № 402 рішення, постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку.
Згідно з п.п. 2.5.11. п.2.5 глави 2 розділу І Положення № 402 документи позаштатних ВЛК скріплюються печаткою закладу охорони здоров`я (установи), військової частини, в яких ці комісії утворені.
Таким чином, із наведених вище норм Положення № 402 слідує, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються штатні та позаштатні військово-лікарські комісії, які проводять медичний огляд осіб, передбачених п. 1.1 розділу І Положення № 402, зокрема, з метою визначення ступеня придатності до військової служб, за результатами якого приймають постанови, що оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання ВЛК. До штатних ВЛК належать, зокрема, ВЛК регіону, до повноважень яких належить розгляд скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи. ВЛК регіону також мають право оглядати військовослужбовців, скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК та направляти військових на контрольний медичний огляд, а також за їх рішенням може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд. Постанови регіональних ВЛК можуть бути оскаржені до ЦВЛК або до суду.
Так, ЦВЛК скасовуючи довідку про не придатність позивача вказала про те, що порушено пункти 22.5 і 22.6 глави 22 розділу 2 Положення №402, надаючи оцінку даним аргументам суд вказує на наступне.
Відповідно до пунктів 22.5 і 22.6 глави 22 розділу 2 Положення №402 свідоцтво про хворобу у воєнний час складається:
на всіх військовослужбовців, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців;
на офіцерів запасу, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.
У всіх інших випадках у особливий період постанова ВЛК оформляється довідкою ВЛК. У воєнний час довідка на контроль у штатну ВЛК не направляється.
Свідоцтво про хворобу підлягає розгляду, а постанова ВЛК - затвердженню у воєнний час на генералів (адміралів), а також на всіх осіб, які оглянуті у ГВМКЦ, - ЦВЛК, на всіх військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів - ВЛК регіону.
Згідно з матеріалами справи, позивач пройшов медичний огляд поштатною постійно-діючою ВЛК, результати якого оформлені постановою у формі довідки ВЛК від 13.06.2022 № 6/27, якою позивача визнано непридатним.
Однак спірним рішенням дану довідку скасовано та вказано про те, що порушено пункти 22.5 і 22.6 глави 22 розділу 2 Положення №402, однак суд зауважує, що недоліки мають формальний характер та не спростовують встановленого медичного висновку.
Окрім того відповідачем не доведено порушення процедури проведення медичного огляду чи необґрунтованість висновків ВЛК по суті чи те, що висновок прийнято на підставі недійсних документів.
Також сул зауважує, що норми Положення №402 не передбачають можливості скасування постанови ВЛК виключно з мотивів неналежної форми її документального оформлення без оцінки змісту відповідного медичного висновку.
Суд при вирішенні спору у даній справі керується нормами частини другої статті 2 КАС України, в силу якої, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Так, критерій “прийняття рішень, вчинення (невчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України” - за змістом випливає з принципу законності, що закріплений у частині другій статті 19 Конституції України: "Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України".
"На підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень:
- має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України;
- зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.
Критерій “прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії” - відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.
Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення адміністративного позову.
На думку суду, оскаржуване рішення прийнято без урахування наведених та належним чином розтлумачених критеріїв, оскільки відповідач не навів жодного належного та достатнього обґрунтування підстав для скасування висновку ВЛК, обмежившись формальним посиланням на норми Положення № 402. 
При цьому відповідач не зазначив, у чому саме полягає порушення вимог зазначеного Положення, не навів конкретних обставин, які б свідчили про неправомірність чи необґрунтованість медичного висновку, а також не спростував встановлені ВЛК фактичні дані щодо стану здоров`я позивача. 
Фактично оскаржуване рішення не містить мотивованої оцінки ні процедури проведення медичного огляду, ні змісту прийнятого висновку, що свідчить про його формальний характер та невідповідність вимогам обґрунтованості рішень суб`єкта владних повноважень. 
За таких обставин суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Окремо стосовно строків звернення до суду, то суд заужуває, що п. 4 ухвали суду від 08.12.2025 р. витребувано у відповідача докази направлення спірного рішення позивачу, однак такі докази не надано.
Натомість позивач у позовній заяві вказав, що про наявність оскаржуваного рішення йому стало відомо 10.09.2025 р. після надання доказів ІНФОРМАЦІЯ_2 у справі №120/11675/25, в підтвердження чого надано клопотання про долучення доказів .
Відтак, зважаючи на відсутність інших доказів, які б свідчили про те, що про спірне рішення позивач дізнався раніше ніж 10.09.2025 р., суд дійшов висновку, що перебіг строку звернення до суду слід обчислювати саме з цієї дати. 
З огляду на викладене, станом на 27.11.2025 р. встановлений законом шестимісячний строк звернення до суду позивачем не пропущено.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів , суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов належить задовольнити повністю.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи наведену норму, витрати понесені позивачем у даній справі в сумі 968,96 грн. судового збору підлягають відшкодуванню повністю.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України, оформлене протоколом засідання військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 24 жовтня 2023 року № 437, яким скасовано постанову військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 за довідкою від 13.06.2022 № 6/27 з висновком « непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку» відносно молодшого лейтенанта ОСОБА_1 , 1993 року народження.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер за ДРФО — НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір 968,96 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України (м. Київ, вул. Госпітальна, 16, код ЄДРПОУ 08356179).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 

Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ін НОМЕР_1 )
Відповідач: Центральна військова лікарська комісія Збройник Сил України (вул.Госпітальна,16 , м. Київ, код 08356179)

Повний текст рішення сформовано 7.04.2026р.

Суддя Воробйова Інна Анатоліївна