СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2026 року Справа № 480/505/26
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в приміщенні суду в м. Суми в порядку письмового провадження адміністративну справу №480/505/26 
за позовом  ОСОБА_1 
до Охтирського відділу державної виконавчої служби у Охтирському районі Сумської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Охтирського відділу державної виконавчої служби у Охтирському районі Сумської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, в якій просить:
1. Визнати протиправною бездіяльність Охтирського відділу державної виконавчої служби у Охтирському районі Сумської області щодо нескасування арешту нерухомого майна ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 52496002.
2. Зобов`язати Охтирський відділ державної виконавчої служби у Охтирському районі Сумської області скасувати арешт нерухомого майна у виконавчому провадженні № 52496002 з примусового виконання виконавчого напису 14591 від 25.10.2015 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А., накладений постановою від 26.09.2017 року.
В обгрунтування позовних вимог зазначено, що на виконанні у Охтирському відділі державної виконавчої служби у Охтирському районі Сумської області з 04.10.2016 року по 31.01.2018 року перебувало виконавче провадження № 52496002 з примусового виконання виконавчого напису № 14591 від 25.10.2015 року виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловський В.А. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ “Альфа-Банк” за період з 05.05.2015 року по 05.10.2015 року в розмірі 57303,61 грн.
31.10.2018 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу за п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ “Про виконавче провадження”. Повторно виконавчий документ на виконання не подавався. В подальшому ОСОБА_2 заборгованість погасила в повному обсязі.
З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно стало відомо про те, що у виконавчому провадженні № 52496002 державним виконавцем Охтирського МР ВДВС ГТУЮ у Сумській області винесено постанову про арешт майна боржника від 26.09.2017.
Дане обтяження до цього часу не знято та не скасовано.
У відповідь на заяву представника позивачки про скасування арешту майна ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 52496002, Охтирським відділом державної виконавчої служби у Охтирському районі Сумської області надано відповідь про те, що виконавче провадження знищено, тому надати будь-яку інформацію або вчинити дії зі зняття арешту неможливо.
Таким чином, не зняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачеві є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача. Станом на час звернення до суду відносно ОСОБА_1 відсутні будь-які відкриті виконавчі провадження, що підтверджується інформацією з автоматизованої системи виконавчого провадження АСВП.
Ухвалою суду від 02.02.2026 позовну заяву залишено без руху.
Ухвалою суду від 16.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, з урахуванням особливостей провадження у даній категорії справ, визначених ст. 287 КАС України. Призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 05.03.2026.
Відповідачу копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано до електронного кабінету через систему "Електронний суд", документ доставлено до електронного кабінету 16.02.2026 (а.с. 28).
У встановлений судом строк відповідач відзив не надав.
У зв`язку з оголошенням 05.03.2026 о 06:10 у м. Суми "Повітряної тривоги", яка на момент початку судового засідання не закінчилась, розгляд справи перенесено на 17.03.2026.
Представники сторін у судове засідання не з`явилися, про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належним чином
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів. 
Судом встановлено, щоьвідповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наявна інформація про державну реєстрацію обтяжень, а саме на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: ВП № 52496002, виданий 26.09.2017 Охтирським МР ВДВС ГТУЮ у Сумській області встановлено вид обтяження: арешт нерухомого майна ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) (а.с. 13-14).
Представник позивача звернулась до відповідача із заявою, в якій просила у зв`язку з погашенням заборгованості знати арешт з нерухомого майна (а.с. 8).
Листом № 1752 від 15.01.2026 відповідачем повідомлено представника позивача, що на виконанні у Відділі з 04.10.2016 по 31.01.2018 перебувало виконавче провадження № 52496002, з примусового виконання виконавчого напису № 14591 від 25.10.2015 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Альфа-Банк" за період з 05.05.2015 по 05.10.2015 в розмірі 57303,61 грн.
31.01.2018 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу по п.2 ч.1 ст.37 Закону України “Про виконавче провадження”.
Згідно перевірки даних АСВП станом на 14.01.2026 вищевказаний виконавчий документ повторно до Відділу не надходив. Також, зазначено, що виконавче провадження 52496002 знищене (а.с. 12).
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не зняття арешту з майна боржника при завершенні виконавчого провадження №52496002, позивач звернувся із цією позовною заявою до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом України №1404-VIII від 02.06.2016 року "Про виконавче провадження" в редакції, чинній на момент вчинення відповідних дій та прийняття постанов державним виконавцем (далі за текстом - Закон №1404-VIII).
Так, статтею 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема таких виконавчих документів як виконавчі написи нотаріусів.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
У відповідності до п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Відповідно до ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо: 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.
Частиною 5 ст.37 Закону №1404-VIII повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.
Відповідно до ч.1 ст.12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Пунктом 1 частини 4 статті 12 Закону №1404-VIII встановлено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Частиною 5 статті 12 Закону №1404-VIII, зокрема, визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.
Частинами 1, 2 ст. 56 Закону №1404-VIII, зокрема, передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення (ч.1).
Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.
Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна (ч.2).
Частиною 4 ст.59 Закону №1404-VIII встановлено, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:
1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;
4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.
Згідно частини 5 вказаної статті Закону №1404-VIII, у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Як випливає зі змісту наведеної вище ч.4 ст.59 Закону №1404-VIII, повернення виконавчого документа стягувачу з підстав п.2 ч.1 ст.37 Закону №1404-VIII не є підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.
За таких обставин, суд не вбачає протиправності в бездіяльності відповідача щодо незняття арешту з майна позивача під час повернення виконавчого документа стягувачу постановою ВП № 52496002 від 26.09.2017 року. Тому в цій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають.
Разом з тим, суд бере до уваги, що згідно наведеної вище частини 1 статті 56 Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.
Дійсно, відповідно до ч.5 ст.37 Закону №1404-VIII повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання. Але таке повторне пред`явлення виконавчого документа може мати місце в межах строків, встановлених статтею 12 цього Закону.
Передбачений статтею 12 Закону трирічний строк повторного пред`явлення виконавчого документа з дня його повернення (31.01.2018 року) сплинув 31.01.2021 року.
Повторно виконавчий напис № 14591 від 25.10.2015 року, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Альфа-Банк" за період з 05.05.2015 по 05.10.2015 в розмірі 57303,61 грн. за цей час та станом на момент звернення позивача до суду стягувачем (ПАТ "Альфа-Банк") пред`явлено не було.
Відповідно до п.2 ч.4 ст.4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Отже, сплив строку для повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту майна боржника (позивача у даній справі), за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.
Тому в даному випадку на підставі частини 5 статті 59 Закону №1404-VIII арешт з майна позивача може бути знятий за рішенням суду.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вимога позивача про зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна боржника - ОСОБА_1 , який накладений на підставі постанови про арешт майна боржника від 26.09.2017 року в рамках виконавчого провадження ВП № 52496002 суд вважає обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.
Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 532,48 грн. (1064,96 грн/2).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Охтирського відділу державної виконавчої служби у Охтирському районі Сумської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково.
Зобов`язати Охтирський відділ державної виконавчої служби у Охтирському районі Сумської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (42700, Сумська область, м. Охтирка, вул. Снайпера, 3, ЄДРПОУ:34802639) вчинити дії щодо зняття арешту з усього нерухомого майна ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), накладеного на підставі постанови державного виконавця Охтирського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумської області про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.09.2017 ВП№52496002, номер запису про обтяження 22517080 (спеціальний розділ), дата державної реєстрації 26.09.2017.
В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Охтирського відділу державної виконавчої служби у Охтирському районі Сумської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (42700, Сумська область, м. Охтирка, вул. Снайпера, 3, ЄДРПОУ:34802639) на користь  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 532,48 грн.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   О.А. Прилипчук