ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року 	м. Полтава	Справа № 440/2020/26	

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Полтавській області, в якій просить визнати протиправним та скасувати:
- податкове повідомлення рішення від 27.01.2026 року №00010232405, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 16883,43 грн;
- податкове повідомлення рішення від 27.01.2026 року №00010242405 сума завищення від`ємного значення що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду 98396,00 грн;
- податкове повідомлення рішення від 27.01.2026 року №00010222405, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 92906,5 за податковими зобов`язаннями з ПДВ у сумі 371626 грн., всього 464532,50 грн;
- податкове повідомлення рішення від 27.01.2026 року №00010262405, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 477977,40 грн;
- податкове повідомлення рішення від 27.01.2026 року №00010252405, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 23526 грн., за податковим зобов`язанням 103085,86 грн. всього 126611,86 грн;
- податкове повідомлення рішення від 27.01.2026 року №00010142405, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1020,00 грн;
- рішення №00010132405 від 27.01.2026, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 16786,34 грн;
- податкове повідомлення рішення від 27.01.2026 року №00010112405, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1960,50 грн. донараховано податкове зобов`язання у сумі 8590,47 на загальну суму 10550,97 грн;
- податкове повідомлення рішення від 27.01.2026 року №00010052405, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 24000,00 грн;
- податкове повідомлення рішення від 27.01.2026 року №00010092405, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 24000,00 грн;
- рішення від 27.01.2026 року №00010152405 яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 340,00 грн;
- рішення від 27.01.2026 року №00010182405, яким застосовано штраф у розмірі 5875,14 та нараховано пеню у розмірі 6430,49 грн, загальна сума 12305,63 грн;
- податкове повідомлення рішення від 27.01.2026 року №00010212405, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 32,09 грн;
- податкове повідомлення рішення від 27.01.2026 року №00010192405, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 43,59 грн; 
- вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску №Ф-00010122405 на суму 147632,96 грн.
Позовні вимоги позивач мотивує протиправністю прийняття спірних рішень, такими, що прийняті всупереч вимог чинного законодавства і підлягають скасуванню.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 02 березня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
20 березня 2026 відповідачем через систему "Електронний суд" подано до суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволення позовних вимог повністю, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність позовних вимог.
Суд, оцінивши повідомлені сторонами обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.
На підставі п.п. 20.1.4 п.20.1 ст.20, ст.77, п.81.1 ст.81, п.82.1 ст.82, п.44.5 ст. 44, пп. 69.22 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями), та п.2 ч.1 ст. 13 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (із змінами та доповненнями), наказу Головного управління ДПС у Полтавській області за № 3653-П від 30.10.2025 та плану-графіка проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на 2025 рік, проведена документальна планова виїзна перевірка діяльності платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 , податковий номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2019 по 31.12.2024, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі – єдиного внеску) за період з 01.01.2011 по 31.12.2024.
За результатами документальної планової виїзної перевірки складено акт від 08.12.2025 за №17265/16-31-24-05-01/3101414434.
Згідно висновку акту перевірки встановлено порушення вимог: 
1) пп.16.1.2 п.16.1 ст.16 , п.177.10 ст.177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (із змінами та доповненнями), наказ Міндоходів від 16.09.2013 року №481 зареєстрований у Міністерстві юстиції України 01.10.2013 року за №1686/24218 "Про затвердження форми Книги обліку доходів та витрат, які ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які проводять незалежну професійну діяльність та Порядку її ведення" та ст.128 п.6 Господарського Кодексу України №436-ІV від 16.01.2003 із змінами та доповненнями, а саме неналежне ведення книги обліку доходів та витрат, що призвело до включення до декларацій про майновий стан і доходи за 2022, 2023 та 2024 роки перекручених даних в зв`язку з завищенням вартості документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльністю, що призвело до заниження суми чистого оподатковуваного доходу;
2) п.177.2, пп. 177.4.1 п.177.4 ст. 177 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) включено до складу витрат на придбання товарно-матеріальних цінностей, реалізованих або використаних у виробництві продукції, вартості товарів, що втратили споживчі властивості та не могли бути використані в господарській діяльності платника податку. Внаслідок зазначеного порушення було занижено податок на доходи фізичних осіб у загальній сумі 103085,86 грн. у т.ч. за 2019 рік у сумі 5547,46 грн, за 2020 рік у сумі 4490,28 грн, за 2021 рік у сумі 4491,59 грн, за 2022 рік у сумі 66785,51 грн., за 2023 рік у сумі 11846,05 грн, за 2024 рік в сумі 9924,97 грн..;
3) пункт 4 частини 2 ст. 6 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" зі змінами та доповненнями, та п. 2 розд. III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 № 435 із змінами і доповненнями, у результаті несвоєчасне подання Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску Додаток 5 (таблиця 1 нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами – підприємцями) до ГУ ДПС у Полтавській області за 2013 та 2017 рік.
4) п.2 частини першої ст.7 та частини 5 ст.8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010р. №2464-VІ (із змінами та доповненнями) у результаті чого занижено єдиний внесок у сумі занижено єдиний внесок на загальну суму 147632,96 грн. у т.ч. за 2020 рік у сумі 1039,06 грн., за 2021 рік у сумі 5489,72 грн., за 2022 рік у сумі 81626,73 грн., за 2023 рік у сумі 21754,34 грн., та за 2024 рік у сумі 37723,11 грн.;
5) абзацу 3 частини 8 статті 9 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" із змінами та доповненнями, а саме ФОП ОСОБА_1 несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкових зобов`язань зі сплати єдиного внеску 
6) пп.49.18.1. п.49.18 ст.49, п.203.1 ст.203 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (із змінами та доповненнями), а саме ФОП ОСОБА_1 несвоєчасно подано податкові декларації з податку на додану вартість за березень-травень 2022 року. Згідно пп. 69.1 підрозд. 10 розд. XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755 -VІ (із змінами та доповненнями) штрафні санкції не застосовуються.
7) п. 2 розд. VІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 159/28289, а саме не відображено показники декларацій, що уточнюються (гр. 4 уточнюючих розрахунків) за період січень-жовтень 2023, що призвело до невірного заповнення гр. 5 та гр.. 6 даних уточнюючих розрахунків. 8) пп. 14.1.36, пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 198.5 ст. 198, п. 199.1 ст. 199 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 із змінами та доповненнями, а саме занижено податок на додану вартість на суму 371 626 грн., у т.ч. грудень 2019 на суму 3948 грн, серпень 2020 на суму 2216 грн, грудень 2020 на суму 4989 грн, січень 2022 на суму 184828 грн, лютий 2022 на суму 24743 грн, травень 2022 на суму 9695 грн, червень 2022 на суму 24895 грн, липень 2022 на суму 57266 грн, серпень 2022 на суму 59046 грн та завищення від`ємного значення на суму 98396 грн., у т.ч. грудень 2024 на суму 98396 грн.
9) п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями), п. 8, п. 16 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за № 137/28267, а саме відсутні коди товару згідно з УКТ ЗЕД та зазначення найменування реалізованих товарів.
10) пп. "г" п. 198.5 ст. 198, п.201.1 ст. 201 Податкового Кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 із змінами та доповненнями, а саме відсутня реєстрація податкових накладних в ЄРПН на загальну суму обсягу постачання (без податку на додану вартість) на суму 2350107,02 грн., у т.ч. грудень 2019 на суму 30819,2 грн., грудень 2020 на суму24945,95 грн., грудень 2021 на суму24953,28 грн., січень 2022 на суму1777407,9 грн., грудень 2022 на суму371030,59 грн., грудень 2023 на суму65811,4 грн., грудень 2024 на суму55138,7 грн.;
11) п.п.1.1, п.п.1.2, п.п.1.4,п.п1.5 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ "Інші перехідні положення" Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) у результаті чого занижено податкове зобов`язання по військовому збору у сумі 8590,47 грн., у тому числі за 2019 рік у сумі 462,28 грн., за 2020 рік у сумі 374,19 грн., за 2021 рік у сумі 374,29 грн., за 2022 рік у сумі 5565,46 грн., за 2023 рік у сумі 987,17 грн. та за 2024 рік у сумі 827,08 грн;
12) п.п. 226.3, п.п. 226.7, п.п. 226.9 ст.226 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (зі змінами та доповненнями), а саме реалізація у 2 місцях алкогольних напоїв, що вважаються не маркованими (без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку) на суму 1947 грн; 13) п.1, п. 2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР в редакції Закону України від 01.06.2000 №1776-ІІІ із змінами та доповненнями, а саме проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без зазначення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями, що призвело до не забезпечення розрахункових операцій на повну суму покупки та невидачі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій на загальну суму 318754,60 грн.
14) п.286.4 ст. 286 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами і доповненнями) ФОП ОСОБА_1 несвоєчасно подано податкову декларацію плати за землю за 2020 рік, граничний термін 20.10.2020 (договір оренди 16.09.2020 №18) від , фактично подано 22.12.2020
№9341318662. 
15) п.287.3 ст.287 Податкового Кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року (зі змінами і доповненнями), а саме платником податків – фізичною особою ОСОБА_1 несвоєчасно сплачено (перераховано) орендну плату за землю 
16) п. 12 статті Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР (із змінами та доповненнями), ФОП ОСОБА_1 не було дотримано встановлений порядок ведення товарних запасів та не забезпечено зберігання форм ведення обліку товарних запасів на протязі 3-ох років після закінчення звітного періоду, у якому здійснено останній запис.
На підставі акту перевірки ГУ ДПС у Полтавській області були винесені наступні податкові повідомлення-рішення:
- податкове повідомлення рішення від 27.01.2026 року №00010232405, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 16883,43 грн;
- податкове повідомлення рішення від 27.01.2026 року №00010242405 сума завищення від`ємного значення що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду 98396,00 грн;
- податкове повідомлення рішення від 27.01.2026 року №00010222405, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 92906,5 за податковими зобов`язаннями з ПДВ у сумі 371626 грн., всього 464532,50 грн;
- податкове повідомлення рішення від 27.01.2026 року №00010262405, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 477977,40 грн;
- податкове повідомлення рішення від 27.01.2026 року №00010252405, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 23526 грн., за податковим зобов`язанням 103085,86 грн. всього 126611,86 грн;
- податкове повідомлення рішення від 27.01.2026 року №00010142405, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1020,00 грн;
- рішення №00010132405 від 27.01.2026, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції на загальну суму 16786,34 грн;
- податкове повідомлення рішення від 27.01.2026 року №00010112405, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 1960,50 грн. донараховано податкове зобов`язання у сумі 8590,47 на загальну суму 10550,97 грн;
- податкове повідомлення рішення від 27.01.2026 року №00010052405, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 24000,00 грн;
- податкове повідомлення рішення від 27.01.2026 року №00010092405, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 24000,00 грн;
- рішення від 27.01.2026 року №00010152405 яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 340,00 грн;
- рішення від 27.01.2026 року №00010182405, яким застосовано штраф у розмірі 5875,14 та нараховано пеню у розмірі 6430,49 грн, загальна сума 12305,63 грн;
- податкове повідомлення рішення від 27.01.2026 року №00010212405, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 32,09 грн;
- податкове повідомлення рішення від 27.01.2026 року №00010192405, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 43,59 грн; 
- вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску №Ф-00010122405 на суму 147632,96 грн.
Не погодившись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначено нормами Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України, у редакції, чинній на час спірних правовідносин).
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з п.п. 54.3.5 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми ПДВ платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом.
Згідно з п.п. 44.1, 44.2 ст.44 ПК України ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
У цьому контексті суд урахував, що метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності згідно з ч.1 ст. 3 Закону України 16 липня 1999 року № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - ЗУ №996-XIV) є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства.
Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій згідно з ч.1 ст.9 ЗУ №996-XIV є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи відповідно до абзацу першого ч.2 ст.9 ЗУ №996-XIV можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства (ст.1 ЗУ №996-XIV).
Згідно з абзацом першим п.85.2 ст.85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.
Відповідно до п.85.4 ст.85 ПК України при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).
Порядок оформлення результатів документальних перевірок дотримання законодавства України з питань податкового, валютного та іншого законодавства платниками податків затверджений наказом Міністерства фінансів України 20 серпня 2015 року № 727, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 року за № 1300/27745 (далі Порядок №727).
Згідно з п.1 розділу ІІ вказаного Порядку результати документальних перевірок оформлюються у формі акта або довідки документальної перевірки. У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт документальної перевірки, а в разі відсутності порушень - довідка документальної перевірки.
При розгляді матеріалів перевірки контролюючим органом досліджуються всі наявні фактичні дані, що стосуються предмета розгляду, у тому числі документи, надані платником податків або витребувані у нього, письмові та усні пояснення платника податку, інші фактичні дані, що наявні або доступні контролюючому органу.
За результатами розгляду матеріалів перевірки комісія з розгляду заперечень приймає висновок, що є невід`ємною частиною матеріалів перевірки.
У разі встановлення необхідності проведення позапланової документальної перевірки у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, висновок за результатами розгляду матеріалів перевірки приймається комісією з питань розгляду заперечень після проведення такої перевірки з урахуванням її результатів.
Підстави та порядок проведення перевірки позивачем під сумнів не ставиться, наказ на проведення перевірки не є предметом спору у цій справі.
Щодо виявлених порушень.
Перевіркою встановлено придбання в значних обсягах та продаж ФОП ОСОБА_1 продуктів харчування. Суми, сплачені під час придбання зазначених товарів (без ПДВ) включалися ФОП ОСОБА_2 до складу витрат на придбання ТМЦ в декларації про доходи та майновий стан за 2019,
2020, 2021,2022, 2023, 2024 роки. 
Зазначені продукти харчування мають граничні терміни зберігання та придатності для їх реалізації. Законодавство України забороняє продаж харчових продуктів із закінченим терміном придатності, оскільки це є небезпечним для здоров`я споживачів. Зокрема, Цивільний кодекс України (ЦКУ) забороняє продаж товару з вичерпаним терміном придатності та його розміщення на прилавках. Санітарне законодавство визначає продукти, термін вживання яких закінчився, як небезпечні, що унеможливлює їх подальшу реалізацію.
Таким чином, закінчення терміну придатності продуктів харчування, робить неможливою подальшу їх реалізацію чи переробку, тобто їх використання в господарській діяльності платника податку.
ФОП ОСОБА_1 надано письмовий запит про надання документів та письмових пояснень, у т.ч. щодо обліку товарних запасів, проведення інвентаризацій у перевіряємому періоді. Платником відповідь не надано. 
Складено акт ненадання документів від 25.11.2025 № 1312/16-31-24-05-01/ НОМЕР_1 , зокрема щодо ненадання форми обліку товарних запасів в розрізі найменувань, кількісних та вартісних показників згідно форм ведення обліку товарних запасів, затверджених наказом Мінфіну "Про затвердження Порядку ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку" від 03.09.2021 р. № 496.
Відповідно до аналізу даних про обсяги придбання продуктів харчування (видаткові накладні, податкові накладні, платіжні документи) та їх реалізації (згідно даних чеків електронних реєстраторів розрахункових операцій, єдиного реєстру податкових накладних) встановлено залишки продуктів харчування: 
Станом на 31.12.2019 року – на суму 30819,20 грн. (за цінами придбання, без врахування ПДВ).
Станом на 31.12.2020 року – на суму 24945,95 грн. (за цінами придбання, без врахування ПДВ)
Станом на 31.12.2021 року – на суму 24953,28 грн. (за цінами придбання, без врахування ПДВ).
Станом на 31.12.2022 року – на суму 371030,59 грн. (за цінами придбання, без врахування ПДВ).
Станом на 31.12.2023 року – на суму 65811,40грн. (за цінами придбання, без врахування ПДВ).
Станом на 31.12.2024 року – на суму 55138,70 грн. (за цінами придбання, без врахування ПДВ).
З зазначеної вартості товарів, по яким закінчився термін придатності, включено ФОП ОСОБА_1 до складу витрат на придбання ТМЦ в декларації про доходи та майновий стан: за 2019 рік у сумі 30819,20 грн, за 2020 рік у сумі 24945,95 грн, за 2021 рік у сумі 24953,28 грн, за 2022 рік у сумі 371030,59 грн. , за 2023 рік у сумі 65811,4 грн, за 2024 рік у сумі 55138,7 грн.
Таким чином, закінчення терміну придатності продуктів харчування, робить неможливою подальшу їх реалізацію, тобто їх використання в господарській діяльності платника податку. Інформація про переробку продовольчих товарів, по яких закінчився термін придатності ФОП ОСОБА_1 не надавалася.
Отже, в порушення п.177.2, пп. 177.4.1 п.177.4 ст. 177 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (із змінами та доповненнями) включено до складу витрат на придбання товарно-матеріальних цінностей, реалізованих або використаних у виробництві продукції, вартості товарів, що втратили споживчі властивості та не могли бути використані в господарській діяльності платника податку. Внаслідок зазначеного порушення було завищено суму документально підтверджених витрат, пов`язаних із здійсненням діяльності на за 2019 рік у сумі 30819,20 грн, за 2020 рік у сумі 24945,95 грн, за 2021 рік у сумі 24953,28 грн, за 2022 рік у сумі 371030,59 грн. , за 2023 рік у сумі 65811,4 грн, за 2024 рік у сумі 55138,7 грн.
Документи, що підтверджують обставини визначені п. 112.8 ст. 112, ст. 1121 ПКУ, а також пояснення з приводу встановлених перевіркою порушень, в ході перевірки не надано.
Внаслідок зазначеного порушення було занижено: податок на доходи фізичних осіб у загальній сумі 103085,86 грн. у т.ч. за 2019 рік у сумі 5547,46 грн, за 2020 рік у сумі 4490,28 грн, за 2021 рік у сумі 4491,59 грн, за 2022 рік у сумі 66785,51 грн., за 2023 рік у сумі 11846,05 грн, за 2024 рік в сумі 9924,97 грн.; єдиний внесок у сумі 147632,96 грн. у т.ч. за 2020 рік у сумі 1039,06 грн., за 2021 рік у сумі 5489,72 грн., за 2022 рік у сумі 81626,73 грн., за 2023 рік у сумі 21754,34 грн., та за 2024 рік у сумі 37723,11 грн.; військовий збір у сумі 8590,47 грн., у тому числі за 2019 рік у сумі 462,28 грн., за 2020 рік у сумі 374,19 грн., за 2021 рік у сумі 374,29 грн., за 2022 рік у сумі 5565,46 грн., за 2023 рік у сумі 987,17 грн. та за 2024 рік у сумі 827,08 грн;
Податкові повідомлення-рішення за вказане порушення, що винесені за результатами перевірки та розгляду заперечень до Акту перевірки: №00010252405 від 27.01.2026 на суму 126611,86 грн – по ПДФО №00010112405 від 27.01.2026 на суму 10550,97 грн – по військовому збору Вимога про сплату боргу (недоїмки) по ЄСВ №Ф-00010122405 від 27.01.2026 на суму 147632,96 грн та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску №00010132405 від 27.01.2026 винесені правомірно та не підлягають скасуванню. 
Щодо порушення пп. 14.1.36, пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, п. 198.5 ст. 198, п. 199.1 ст. 199 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 із змінами та доповненнями, а саме занижено податок на додану вартість на суму 371 626 грн., у т.ч. грудень 2019 на суму 3948 грн, серпень 2020 на суму 2216 грн, грудень 2020 на суму 4989 грн, січень 2022 на суму 184828 грн, лютий 2022 на суму 24743 грн, травень 2022 на суму 9695 грн, червень 2022 на суму 24895 грн, липень 2022 на суму 57266 грн, серпень 2022 на суму 59046 грн та завищення від`ємного значення на суму 98396 грн., у т.ч. грудень 2024 на суму 98396 грн. суд зазначає наступне. 
ФОП ОСОБА_1 надано письмовий запит №1 від 20.11.2025 про надання документів (копій документів) та письмових пояснень, у т.ч. щодо обліку товарних запасів та проведення інвентаризацій у перевіряємому періоді. Платником відповідь не надано. Складено акт ненадання документів від 25.11.2025 №1312/16-31-24-05-01/ НОМЕР_1 .
Наведені вище факти не дають можливості підтвердити використання в господарській діяльності та/або наявності на залишках товарів, оскільки:
- відповідно до даних ЄРПН та виторгів РРО/ПРРО, зареєстрованих за місцем здійснення підприємницької діяльності, реалізація даних товарів не здійснювалася;
- відсутня інформація щодо зберігання товару;
- відсутні інвентаризації ТМЦ у періоді, що перевіряється.
- подальша реалізація товарів неможлива у зв`язку з обмеженими термінами придатності.
Отже, ФОП ОСОБА_1 не надано документального підтвердження використання придбаних продуктів харчування у господарській діяльності та/або наявності їх на залишках.
Таким чином, перевіркою встановлено придбання з одночасним включенням ПДВ до складу податкового кредиту товарів, які використано в операціях, що не є господарською діяльністю ФОП ОСОБА_1 , що призвело до заниження податкових зобов`язань з ПДВ на суму 114540 грн., у т.ч. грудень 2019 на суму 6164 грн., грудень 2020 на суму 4989 грн., грудень 2021 на суму 4991 грн., грудень 2022 на суму 74206 грн., грудень 2023 на суму 13162 грн., грудень 2024 на суму 11028 грн., внаслідок порушення пп. 14.1.36, пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14, пп. «г» п. 198.5 ст. 198 Податкового Кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010р. (із змінами та доповненнями)
У ході проведення перевірки встановлено, що станом на 01.01.2022 у ФОП ОСОБА_1 , були наявні тютюнові вироби, придбані протягом попередніх періодів, за якою до 01.01.2022 встановлювалися і декларувалися МРЦ (сигарети без фільтру, з фільтром, сигарети, сигарили).
ФОП ОСОБА_1 , вручено письмовий запит №1 від 20.11.2025 про надання документів (копій документів) та письмових пояснень, у т.ч. щодо обліку товарних запасів, наявності залишків тютюнової продукції станом 01.01.2022 у т.ч. яким до 01.01.2022 встановлювалися і декларувалися МРЦ та проведення інвентаризацій у перевіряємому періоді. Платником відповідь не надано. Складено акт ненадання документів від 25.11.2025 №1312/16-31-24-05-01/3101414434
Відповідно до проведеного аналізу даних РРО, ЄРПН, первинних документів встановлено залишки тютюнової продукції, за якою до 01.01.2022 встановлювалися і декларувалися МРЦ (сигарети без фільтру, з фільтром, сигарети, сигарили) у сумі ПДВ 355481,58 грн:
Враховуючи вищезазначене, ФОП ОСОБА_1 занижено нарахування податкових зобов`язань відповідно до п. 198.5 ст. 198 та п. 199.1 ст. 199 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 із змінами та доповненнями за операціями, що оподатковуються за основною ставкою (рядок 4.1 Б декларації) за січень 2022 на суму 355482грн.
Таким чином, перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість (визначення суми податку, що підлягає (підлягала) бюджетному відшкодуванню) за період з 01.01.2019 по 31.12.2024 встановлено його заниження всього на суму 371 626 грн., у т.ч. грудень 2019 на суму3948 грн, серпень 2020 на суму2216 грн, грудень 2020 на суму4989 грн, січень 2022 на суму184828 грн, лютий 2022 на суму24743 грн, травень 2022 на суму9695 грн, червень 2022 на суму24895 грн, липень 2022 на суму57266 грн, серпень 2022 на суму59046 грн та завищення від`ємного значення на суму 98396 грн., у т.ч. грудень 2024 на суму 98396 грн., у результаті допущених порушень податкового законодавства, що відображено в пп. 2.6.1 акта перевірки.
Податкові повідомлення-рішення за вказане порушення, що винесені за результатами перевірки та розгляду заперечень до Акту перевірки: №00010222405 від 27.01.2026 на суму 464532,50 грн №00010242405 від 27.01.2026 на суму 98396 грн (зменшення від`ємного значення) винесені правомірно та не підлягають скасуванню.
Щодо порушення абзацу 3 частини 8 статті 9 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" із змінами та доповненнями, а саме ФОП ОСОБА_1 несвоєчасно сплачено узгоджену суму податкових зобов`язань зі сплати єдиного внеску.
За вказане порушення, за результатами перевірки та розгляду заперечень до Акту перевірки винесено Рішення про застосування штрафних санкцій за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску №00010182405 від 27.01.2026. 
Щодо порушення пп. "г" п. 198.5 ст. 198, п.201.1 ст. 201 Податкового Кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 із змінами та доповненнями, а саме відсутня реєстрація податкових накладних в ЄРПН на загальну суму обсягу постачання (без податку на додану вартість) на суму 2350107,02 грн., у т.ч. грудень 2019 на суму 30819,2 грн., грудень 2020 на суму 24945,95 грн., грудень 2021 на суму24953,28 грн., січень 2022 на суму1777407,9 грн., грудень 2022 на суму371030,59 грн., грудень 2023 на суму65811,4 грн., грудень 2024 на суму55138,7 грн.
ФОП ОСОБА_1 у періоді, що перевіряється, не зареєстровано податкові накладні в ЄРПН відповідно до пп. "г" п. 198.5 ст. 198 Податкового Кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 (із змінами та доповненнями), у результаті допущених порушень податкового законодавства, що відображено в пп. 2.6.1 акта перевірки.
Відповідно до норм Податкового Кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 із змінами та доповненнями: 
п. 201.1. ст. 201. На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
п. 120 1.2 ст. 120 1. У разі відсутності реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної / розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, та/або податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, що зазначена в податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень.
Податкові повідомлення-рішення за вказане порушення, що винесені за результатами перевірки та розгляду заперечень до Акту перевірки: №00010232405 від 27.01.2026 на суму 16883,43 грн. 
Щодо порушення п.п. 226.3, п.п. 226.7, п.п. 226.9 ст.226 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (зі змінами та доповненнями), абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального" (зі змінами та доповненнями), а саме реалізація у 2 місцях алкогольних напоїв, що вважаються не маркованими (без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку) на суму 1947 грн
Пунктом 226.7 ст. 226 ПК України передбачено, що кожна марка акцизного податку на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки та позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції, крім суми акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі алкогольних напоїв.
Згідно з п. 226.9 ст. 226 ПК України вважаються такими, що немарковані:
- алкогольні напої та тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку;
- алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1251, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції;
- вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари;
- алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.
Відповідно до пункту 5 Положення"Про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1251 (зі змінами та доповненнями) (далі Положення № 1251) передбачено, що марка для алкогольних напоїв повинна містити двомірний штрих-код швидкого реагування (далі - QR-код) та лінійний штрих-код (далі - штрих-код).
На кожну марку наносяться такі реквізити: слова "УКРАЇНА", "МАРКА АКЦИЗНОГО ПОДАТКУ"; позначення виду марки, що складається із слів та літер "алкоголь вітчизняний (лікеро-горілчана продукція)" - "АВ ЛГП", "алкоголь вітчизняний (виноробна продукція)" - "АВ ВП", "алкоголь імпортний (лікеро-горілчана продукція)" - "АІ ЛГП", "алкоголь імпортний (виноробна продукція)" - "АІ ВП"; індекс регіону України (згідно з додатком), що відповідає місцезнаходженню виробника продукції, позначений двома цифрами (для маркування вітчизняної продукції), серія із чотирьох літер і шестизначний номер, два двозначних числа (місяць і рік, у якому вироблено марки для алкогольних напоїв) реквізити покупця марки (зазначаються на марках для алкогольних напоїв): для юридичних осіб - код згідно з ЄДРПОУ, для фізичних осіб - підприємців - код, який відображає реєстраційний номер облікової картки платника податків; QR-код та штрих-код (зазначаються на марках для алкогольних напоїв). 
Штрих-код містить інформацію про серію та номер марки. QR-код містить інформацію про серію та номер марки, реквізити покупця марки: для юридичних осіб - код згідно з ЄДРПОУ, для фізичних осіб - підприємців - код, який відображає реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному контролюючому органові і мають відмітку в паспорті), та посилання на веб-ресурс для перевірки марки.
QR-код також може містити інформацію про геш-послідовність.
Інформаційні набори даних для генерації QR-кодів та штрих-кодів, що наносяться на марку для алкогольних напоїв, генеруються ДПС та передаються підприємству-виробнику з використанням засобів захисту інформації у зведеній заявці-розрахунку.
Податкові повідомлення-рішення за вказане порушення, що винесені за результатами перевірки та розгляду заперечень до Акту перевірки: №00010092405 від 27.01.2026 на суму 24000 грн №00010052405 від 27.01.2026 на суму 24000 грн
Щодо порушення п.1, п. 2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР в редакції Закону України від 01.06.2000 №1776-ІІІ із змінами та доповненнями, а саме проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без зазначення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями, що призвело до не забезпечення розрахункових операцій на повну суму покупки та невидачі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій на загальну суму 318754,60 грн.
У ході перевірки встановлено проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування без зазначення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями. Форма та зміст розрахункового документа встановлені Положенням про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 № 13 (із змінами, внесеними наказами Міністерства фінансів України від 18.06.2020 № 306 та від 08.06.2021 № 329) (далі – Положення № 13).
Пунктом 2 розд. ІІ Положення № 13 встановлено, що фіскальний касовий чек на товари (послуги) за формою № ФКЧ-1 (додаток 1 до Положення № 13) має містити обов`язкові реквізити, зокрема, такі як цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої.
Установлені в Положенні № 13 вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів. У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий (п. 3 розд. І Положення № 13).
Відповідно до норм Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР в редакції Закону України від 01.06.2000 №1776-ІІІ із змінами та доповненнями:
Стаття 3 Суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:
1) проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.
2) надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий.
Відповідальність передбачена у вигляді фінансової санкції згідно з п. 1 ст. 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР в редакції Закону України від 01.06.2000 №1776-ІІІ із змінами та доповненнями.
Отже, враховуючи вищезазначене, ФОП ОСОБА_1 порушено п.1, п. 2 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР в редакції Закону України від 01.06.2000 №1776-ІІІ із змінами та доповненнями, а саме проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій без зазначення цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями, що призвело до не забезпечення розрахункових операцій на повну суму покупки та невидачі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій на загальну суму 318754,60грн.
Податкові повідомлення-рішення за вказане порушення, що винесені за результатами перевірки та розгляду заперечень до Акту перевірки: №00010262405 від 27.01.2026 на суму 417977,40 грн
Щодо порушення п.287.3 ст.287 Податкового Кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року (зі змінами і доповненнями), а саме платником податків – фізичною особою ОСОБА_1 несвоєчасно сплачено (перераховано) орендну плату за землю.
Податкові повідомлення-рішення за вказане порушення, що винесені за результатами перевірки та розгляду заперечень до Акту перевірки: №00010192405 від 27.01.2026 на суму 43,59 грн №00010212405 від 27.01.2026 на суму 32,09 грн
Щодо порушення п. 12 статті Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР (із змінами та доповненнями), ФОП ОСОБА_1 не було дотримано встановлений порядок ведення товарних запасів та не забезпечено зберігання форм ведення обліку товарних запасів на протязі 3-ох років після закінчення звітного періоду, у якому здійснено останній запис.
Наказом Міністерства фінансів України №496 від 03.09.2021 затверджено Порядок ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, за встановленою формою ведення обліку товарних запасів. Ведення цього документу є обов`язковим для ФОП, які проводять розрахункові операції у сфері торгівлі або послуг, починаючи з 26.11.2021.
ФОП ОСОБА_3 надано письмовий запит №1 від 20.11.2025 про надання документів (копій документів) та письмових пояснень, у т.ч. щодо обліку товарних запасів та проведення інвентаризацій у перевіряємому періоді. Платником не надано відповідь, про зазначене складено акт ненадання документів від 25.11.2025 №1312/16-31-24-05-01/ НОМЕР_1 , зокрема щодо ненадання обліку товарних запасів в розрізі найменування, кількісних та вартісних показників згідно форм ведення обліку товарних запасів, затверджених наказом Мінфіну "Про затвердження Порядку ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку" від 03.09.2021 р. № 496.
Відповідно до пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України, у разі, якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 статті 44 Податкового кодексу України, платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважатиметься, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.
Таким чином, в порушення п. 12 статті Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР (із змінами та доповненнями), ФОП ОСОБА_4 не було дотримано встановлений порядок ведення товарних запасів та не забезпечено зберігання форм ведення обліку товарних запасів на протязі 3-ох років після закінчення звітного періоду, у якому здійснено останній запис.
Податкові повідомлення-рішення за вказане порушення, що винесені за результатами перевірки та розгляду заперечень до Акту перевірки: №00010142405 від 27.01.2026 на суму 1020 грн. 
Також, ФОП ОСОБА_1 було порушено пункт 4 частини 2 ст. 6 Закону України від 08 липня 2010 року № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями, та п. 2 розд. III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 № 435 із змінами і доповненнями, у результаті несвоєчасного подання Звіту про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску Додаток 5 (таблиця 1 нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування фізичними особами – підприємцями) до ГУ ДПС у Полтавській області за 2013 та 2017 рік.
За вказане порушення до ФОП застосовано штрафну санкцію в розмірі 340 грн, згідно рішення №00010152405 від 27.01.2026.
В якості прикладу, начебто, формального характеру перевірки та порушення принципів всебічності дослідження обставин, в Позовній заяві ФОП ОСОБА_1 (сторінка 4, абзац 3) зазначає інформацію про порушення під час розрахунку суми порушення по продубльованих марках акцизного податку.
Фактично, зазначена в Акті інформація відображає встановлені перевіркою факти реалізації товарів (алкогольних напоїв) з однією і тією ж маркою (що дублюються) з подальшим описом порушених вимог Податкового кодексу та встановленої відповідальності за порушення.
Власне розрахунок штрафних санкцій здійснено та надано Платнику додатками до оскаржуваних ППР від 27.01.2026 №00010052405 на суму 24000 грн та від 27.01.2026 №00010092405 на суму 24000 грн. З згадуваних розрахунків чітко видно, що визначений за результатами перевірки розмір оскаржуваних штрафних санкцій відповідає мінімально встановленому чинним законодавством, а саме – 3 розміри мінімальної заробітної плати. Тобто, порядок викладення порушення в Акті перевірки безпосередньо не вплинув на розмір штрафних санкцій за порушення п.п.226.7 ст.226 Податкового кодексу. Додатково слід зазначити, що п.226.9 ст.226 цього Кодексу зазначено випадки, коли товари вважаються немаркованими (стор.65 Акту, 1 абзац).
На сторінках 4-5 позовної заяви ФОП ОСОБА_1 зазначає про, начебто, наявні розбіжності в частині аналізу руху тютюнової продукції між даними таблиці на сторінках 52-56 Акту та Додатку 2 до нього щодо кількості закупленої та реалізованої продукції.
Насправді, розбіжності відсутні, з огляду на наступне.
В додатку 2 до Акту перевірки наведено зведені дані щодо придбаних та реалізованих підприємцем всіх тютюнових виробів за період з 01.01.2019 по 31.12.2021. В тім числі, зокрема, в зазначеному додатку міститься також інформація про тютюнові вироби, які протягом періоду реалізовувалися (згідно даних з чеків РРО) та згідно яких інформація про придбання за період відсутня (не підтверджена первинними документами на час перевірки) або кількість реалізованої продукції більша за кількість придбаної.
На сторінках 52-57 Акту описано порушення платником вимог п.198.5 ст. 198, п.199.1 ст.199 Податкового кодексу, а саме – у разі, якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати зведену податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, необоротних активів в неоподатковуваних операціях. Згідно змін в Податковому кодексі (п.197.27 ст. 197 Кодексу) - з 01.01.2022 операції, зокрема, з роздрібної торгівлі тютюновими виробами, звільнено від оподаткування ПДВ (стосується продукції, на яку встановлено максимальні роздрібні ціни). Таким чином, з 01.01.2022 операції з роздрібного продажу тютюнових виробів не є оподатковуваними операціями. Відповідно до вимог п.198.5 ст. 198, п.199.1 ст.199 Податкового кодексу , в платника виникає обов`язок визнання умовного продажу (з метою оподаткування ПДВ) залишку товарів (тютюнових виробів), при придбанні яких суми податку були включені до складу податкового кредиту.
Очевидно, що по товарах щодо яких відсутня інформація про їх придбання (відповідно, відсутні випадки включення сплачених сум ПДВ до складу податкового кредиту), або які були повністю реалізовані (в обсягах включених сум ПДВ, включених до складу податкового кредиту) – в платника відсутній обов`язок визначати податкові зобов`язання, порушення відсутні.
Керуючись зазначеним, на сторінках 52-57 Акту відображено лише випадки встановлених порушень п.198.5 ст. 198, п.199.1 ст.199 Податкового кодексу, а в Додатку 2 до Акту відображено весь рух тютюнових виробів, в тім числі тих, по яким встановлено порушення та тих, по яким відсутнє порушення (в силу повної реалізації товарів, суми сплаченого ПДВ по яким включена до складу податкового кредиту або взагалі не включалася до його складу).
Підходи контролюючого органу щодо групування товарів (тютюнових виробів) під час перевірки, про які ФОП ОСОБА_1 згадується на сторінці 5 позовної заяви (в абзаці 2) визначалися інформацією, що зазначалася платником в чеках РРО що до реалізованих товарів. Зокрема, щодо згадуваних сигарет марки "Winston" лише по випадках наявності в назві товару слова "блю" або "синій" (що є тотожними) існували наступні варіації назви в чеках РРО (мовою оригіналу, з збереженням написання): Вінстон блю, СИГ ВИНСТОН БЛУ, СИГ.ВІНСТОН БЛУ, ЦИГ ВIНСТОН
БЛУ, ЦИГАРКИ ВИНСТОН СИНИЙ, ВИН СЛ БЛ, ВИНСТ БЛУ, (в документах на придбання зазначено назви: Wіnstоn XStyle Blue, Winston Blue).
Таким чином, зазначена платником в чеках РРО інформація про споживчі ознаки окремих товарів не дає змогу однозначно ідентифікувати товар в документообігу суб`єкта господарювання. Вимоги щодо зазначення в чеку РРО назви товарів регламентовано Положенням про форму та зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів (затверджене Наказом Міністерства фінансів України №13 від 21.01.2016 та зареєстроване в Міністерстві юстиції Україи 11.02.2016 за №220/28350).
Зокрема, назва товару має відображати споживчі властивості товару та однозначно ідентифікувати його в документообігу платника.
Слід зазначити, що інформація про оригінальні назви, що зазначені в накладних на придбання товарів та чеках РРО, що складені платником під час реалізації товарів - відображена в додатку 2 до Акту перевірки (колонка 9).
Групування товарів (тютюнових виробів однієї марки) під час перевірки, в залежності від можливості ідентифікації окремих позицій товарів, не мало наслідком спотворення даних про залишок товарів цієї марки загалом.
Щодо згадуваних в позовній заяві марок сигарет "LD" та їх не включення до таблиці при підрахунку залишків товарів слід зазначити, що це твердження позивача не відповідає дійсності. Зокрема, щодо сигарет "LD №3", "LD №4", "LD silver" - інформація зазначена в додатку 2 до Акту перевірки. Зважаючи на те, що кількість реалізованих за період сигарет цих марок перевищує обсяг їх придбання – залишок на 01.01.2022 відсутній, інформація про них не вносилася до таблиці на сторінках 52- 56 Акту. Це стосується також і марки сигарет "LD Violet".
Необґрунтованим документально є твердження Позивача щодо марки сигарет "West" відносно кількості придбаних сигарет (інформація про придбанння та реалізацію відображена в Додатку 2 до Акту з зазначенням реквізитів первинних документів).
Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством, відтак підстави для їх скасування, відсутні.
Згідно із частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Однак, покладений на суб`єкта владних повноважень даною нормою тягар доказування правомірності свого рішення не звільняє позивача від обов`язку доказування своїх тверджень чи заперечень.
Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.
Проте, позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог.
Водночас, в ході судового розгляду відповідачем було доведено обґрунтованість прийнятих податкових повідомлень-рішень.
При цьому, суд враховує, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, №303-A, п.29).
У пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бендерський проти України" від 15.11.2007, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.
Крім того, згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Суд зазначає, що всі інші аргументи сторін досліджені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки наведених висновків суду не спростовують.
Підсумовуючи викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.
Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні, оскільки у задоволенні позову відмовлено.
Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м.Полтава, код ЄДРПОУ 44057192) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Головуючий суддя	 	Г.В. Костенко