Справа №461/1356/26
Провадження №3/461/681/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2026 року суддя Галицького районного суду м. Львова Волоско І.Р., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності, 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.184 КУпАП, -
 
В С Т А Н О В И В :

 
ОСОБА_1 у період часу з 15.01.2026 по 02.02.2026 за адресою АДРЕСА_2 , ухилялась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, перебуваючи в ліцеї «Просвіта» ЛМР, під час навчального процесу, систематично порушує дисципліну, вживає нецензурну лексику, запізнюється на уроки, не виконує домашнє завдання, на зауваження вчителя не реагує та зриває уроки, чим ОСОБА_1 було порушено обов`язки, передбачені ст.150 СК України, та ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства». Таким чином, ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП. 
ОСОБА_1 факт порушення заперечила та пояснила, що така поведінка дитини зумовлена її віком, тому інколи дитина може не слухатися та порушувати дисципліну, що загалом є типовою поведінкою для дітей такого віку. Вказала, що виконує свої батьківські обов`язки належним чином. Відтак, просила закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Частиною 1 ст. 184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Статтею 12 Закону «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я та безпеку, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Батьківські обов`язки передбачені ст. 150 Сімейного кодексу України: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Перевіривши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.184 КУпАП.
Факт вчинення адміністративного правопорушення стверджується наступними даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВБА № 214301 від 13.02.2026 року, листом директора ліцею «Просвіта» ЛМР, який просить вжити заходів щодо припинення систематичного порушення дисципліни зі сторони ОСОБА_2 ; доповідними та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.
Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей вважаю вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, доведеною повністю.
Враховуючи особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, беручи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення нею нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.
Крім того, ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 665,6 грн.

Керуючись ст.ст. 248, 249, 251, 283-285 КУпАП, суддя, - 

П О С Т А Н О В И В :

 
ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.184 КУпАП, та накласти стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, в дохід держави.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 665,6 грн. судового збору.
На постанову протягом десяти діб з дня її винесення може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду.

Суддя          І.Р.Волоско