МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2026 р. 	№ 400/12469/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом	ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,  	
до відповідача	Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ,  	
про	визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,	
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі також – позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі також –відповідач), в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність командира Військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту від 30.06.2025 року військовослужбовця ОСОБА_1 про звільнення з військової служби за сімейними обставинами.
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт від 30.06.2025 про звільнення з військової служби військовослужбовця ОСОБА_1 за сімейними обставинами.
В обґрунтування вимог позивач вказує, що 30.06.2025 року звернувся із рапортами про звільнення з військової служби на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4, абз. 10, п. 3 ч. 12 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», однак відповіді не отримав, як і направлення на проходження комісії.
Ухвалою від 02.12.2025 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому він проти позову заперечує. Зазначає, що з доданих матеріалів, наданих позивачем, не можливо встановити, чи справді був направлений рапорт і чи був отриманий військовою частиною: так, дата, вказана на рапорті, датована 30.06.2025 року, в той час як трекінг відправлення датований 23.07.2025 року. 
Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:
Механізм оформлення, подання, реєстрації, розгляду, прийняття та повідомлення рішення за результатами розгляду рапортів військовослужбовців у Міністерстві оборони України (далі – Міноборони), Збройних Силах України (далі – Збройні Сили) та Державній спеціальній службі транспорту, регламентується Порядком організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України, затвердженим наказом МО від 06.08.2024 року № 531 (далі – Порядок № 531).
Пунктом 2 Порядку № 531 передбачено, що питань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, а також особистих питань військовослужбовець звертається з рапортом до безпосереднього командира (начальника), а у разі якщо він не може вирішити порушені у рапорті питання, – до наступного прямого командира (начальника).
Відповідно до п. 1 розділу II Порядку № 531 рапорти подаються в усній та письмовій (паперовій або електронній) формах. Військовослужбовець має право усно рапортувати за допомогою технічних засобів комунікації.
Згідно п. 1-6, 8, 9 розділу III Порядку № 531 у паперовому рапорті військовослужбовець вказує: найменування посади командира (начальника), якому адресується рапорт; заголовок «ІНФОРМАЦІЯ_1»; суть порушеного питання; перелік доданих до рапорту документів або їх копій (за потреби); найменування займаної посади; військове звання, власне ім`я та прізвище; дату; особистий підпис.
Командири (начальники) надають відповідь на паперовий рапорт військовослужбовця шляхом накладення резолюції.
Резолюція повинна містити відомості, визначені у додатку 1 до цього Порядку.
Непогодження рапорту безпосереднім та/або прямими командирами (начальниками) не перешкоджає подальшому руху рапорту для його розгляду командиром (начальником) або іншою посадовою особою, яка уповноважена приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, та прийняття рішення по суті рапорту. Особливості розгляду рапортів, поданих в електронній формі, врегульовано розділом IV цього Порядку.
Відмова у задоволенні рапорту має бути вмотивованою.
Якщо для прийняття рішення по суті рапорту недостатньо наданих військовослужбовцем інформації або документів, безпосередній або прямий командир (начальник) військовослужбовця, уповноважений приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, може не погодити рапорт, зазначивши вичерпний перелік підстав та документів (копій документів), які необхідно додати до рапорту для вирішення його по суті
Командиру (начальнику), уповноваженому приймати рішення стосовно порушеного у рапорті питання, забороняється відмовляти у задоволенні рапорту у разі, якщо до рапорту не додано документів, які є або повинні бути в розпорядженні відповідного командира (начальника).
Усі рапорти, які потребують розгляду (прийняття рішення) командиром військової частини, попередньо обов`язково реєструються службою діловодства.
Початок перебігу строку розгляду паперового рапорту розпочинається із часу подання рапорту, а не часу його реєстрації в службі діловодства.
Часом подання паперового рапорту є дата передачі рапорту на погодження безпосередньому командиру (начальнику) військовослужбовця, а у разі відмови в розгляді рапорту безпосереднім командиром (начальником) – дата передачі рапорту прямому командиру (начальнику), з урахуванням вимог пункту 1 цього розділу.
У разі направлення рапорту засобами поштового зв`язку часом подання рапорту є дата надходження рапорту до поштового відділення за місцем знаходження відповідного підрозділу.
Розгляд паперового рапорту військовослужбовця всіма його прямими командирами (начальниками) здійснюється:
1) невідкладно, але не пізніше ніж за 48 годин із часу подання військовослужбовцем рапорту – щодо питань, які стосуються військової дисципліни, обов`язків особового складу під час виконання бойових наказів (розпоряджень), збереження життя та здоров`я особового складу, відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин;
2) у строк не більше 14 днів із дня подання військовослужбовцем рапорту – щодо питань, які не відносяться до питань, визначених підпунктом 1 цього пункту.
Пунктами 1-9 Розділу IV Порядку № 531 визначено, що рапорт в електронній формі створюється та подається за допомогою засобів СЕДО, Державного вебпорталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони «Армія+» (включаючи його складові частини) (далі – Державний вебпортал) та інших інформаційно-комунікаційних систем, які введені в експлуатацію в системі Міноборони України.
Рапорт в електронній формі, що містить службову інформацію або інформацію, що становить державну таємницю, подається виключно через інформаційно-комунікаційні системи Міноборони України або Збройних Сил, які призначені для обміну службовою інформацією та в установленому законодавством порядку допущені до обробки інформації з відповідним ступенем обмеження доступу (ступенем секретності).
Створення рапорту в СЕДО здійснюється згідно з вимогами інструкції користувача.
Кожен користувач Державного вебпорталу має свій унікальний код - ID-номер. Кожен командир зобов`язаний довести до підлеглого особового складу свій власний ID-номер та ID-номер СЕДО підрозділу.
Військовослужбовець створює рапорт на Державному вебпорталі за допомогою зразків рапортів, які доступні на ньому, заповнивши всі необхідні текстові поля, зазначивши тему та суть свого клопотання.
Для направлення на погодження рапорту на Державному вебпорталі військовослужбовець має ввести ID-номер свого безпосереднього командира (начальника) або у випадках, передбачених цим розділом, ввести ID-номер прямого командира (начальника) та підписати його.
Підписання та погодження електронного рапорту на Державному вебпорталі здійснюється шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису (у тому числі «Дія.Підпис») та/або удосконаленого електронного підпису військовослужбовцем, відповідними командирами (начальниками), та/або засобами Державного вебпорталу, що підтверджується накладенням кваліфікованої електронної печатки технічного адміністратора Державного вебпорталу.
Створення та подання на погодження електронного рапорту може здійснюватися засобами Державного вебпорталу, що підтверджується накладенням кваліфікованої електронної печатки технічного адміністратора Державного вебпорталу, за умови здійснення електронної ідентифікації, яка дає змогу однозначно встановити особу військовослужбовця, що звертається із відповідним електронним рапортом.
Підписання та погодження електронного рапорту в СЕДО здійснюється шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису.
Безпосередній командир (начальник) надає відповідь на електронний рапорт військовослужбовця шляхом погодження або непогодження рапорту із зазначенням правового обґрунтування та пропозицій і накладенням свого кваліфікованого електронного підпису та/або удосконаленого електронного підпису, та/або з використанням засобів Державного вебпорталу, що підтверджується накладенням кваліфікованої електронної печатки технічного адміністратора Державного вебпорталу.
Із процитованого видно, що з питань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, а також з особистих питань військовослужбовець звертається з рапортом до безпосереднього командира (начальника), а у разі якщо він не може вирішити порушені у рапорті питання, – до наступного прямого командира (начальника ) та такі мають бути розглянуті.
Так, позивач долучив до позовної заяви рапорт, датований 30.06.2025 року, адресований Військовій частині НОМЕР_1 . Однак, фактично направлений до військової частини, що свідчить про те, що безпосередньо до командування Військової частини НОМЕР_1 позивач не звертався.
Жодних доказів направлення рапорту саме до Військової частини НОМЕР_1 чи безпосереднього командира матеріали справи не містять.
Окремого окреслення потребує відповідь Військової частини НОМЕР_1 від 26.10.2025 року, в якій йдеться про розгляд запиту адвоката від 14.10.2025 року та рапорту (відсутні реквізити (дата рапорту)), та у якій зазначено, що станом на 24.10.2025 року рапорт на звільнення за сімейними обставинами від військовослужбовця ОСОБА_1 до військової частини не надходив. 
В свою чергу, у відзиві на позовну заяву відповідач повідомив про те, що жодних рапортів від позивача на адресу Військової частини НОМЕР_1 не надходило.
Суд зазначає, що з доданих матеріалів, наданих позивачем, не можливо встановити, чи справді був направлений рапорт і чи був отриманий військовою частиною. Так, дата, вказана на рапорті, датована 30.06.2025 року, в той час як трекінг відправлення датований 23.07.2025 року; при цьому не можливо встановити, що цей трекінг відправлення пов`язаний саме з рапортом позивача від 30.06.2025 року.
Таким чином, позивачем не доведено факт звернення безпосередньо до Військової частини НОМЕР_1 .
Окремо суд зауважує й на те, що позивач не був позбавлений можливості подати рапорт до військової частини в електронній формі за допомогою засобів СЕДО, Державного вебпорталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони «Армія+» (включаючи його складові частини) (далі – Державний вебпортал), однак доказів такого звернення суду також не надано.
За відсутності доказів звернення позивача з рапортом від 30.06.2025 року до Військової частини НОМЕР_1 відсутні підстави стверджувати про допущення відповідачем бездіяльності щодо його розгляду. Відповідно, за відсутності самого рапорту, який б надійшов до військової частини, відсутні й правові підстави покладати на відповідача обов`язок його розглядати чи зобов`язувати вчинити дії щодо такого розгляду.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є безпідставними в цілому. Тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.
Керуючись ст.ст. 2, 19, 139, 241 – 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд – 
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про: визнання протиправною бездіяльності командира Військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту від 30.06.2025 року військовослужбовця ОСОБА_1 про звільнення з військової служби за сімейними обставинами; зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 розглянути рапорт від 30.06.2025 про звільнення з військової служби військовослужбовця ОСОБА_1 за сімейними обставинами – відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 17.02.2026 року. 

Суддя О.В. Малих