Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/919/25
Провадження № 2/945/373/26
Рішення 
Іменем України
15 січня 2026 року
Миколаївський районний суд Миколаївської області, в складі головуючого судді Шаронової Н.О., за участю секретаря судового засідання Карабут В.В., розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, заборгованості за аліментами та визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, -
встановив:
14 травня 2025 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про звільнення від сплати аліментів, заборгованості за аліментами та визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Позовні вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтував тим, що відповідач ОСОБА_2 є його колишньою дружиною. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 народила дочку ОСОБА_3 . У свідоцтві про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком записаний ОСОБА_1 , згідно з положеннями ст. 122 Сімейного кодексу України. 
ОСОБА_4 змінила прізвище ОСОБА_5 на ОСОБА_6 .
21 травня 2018 року Миколаївським районним судом Миколаївської області у цивільній справі № 480/809/18 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 травня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття.
23 липня 2018 року державним виконавцем Кобеляцького РВДВС ГТУЮ у Полтавській області винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56831493, з виконання судового наказу № 480/809/18 від 21 травня 2018 року.
При цьому, рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25 вересня 2024 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства.
Виключено відомості про ОСОБА_1 як батька з актового запису про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Наявність вказаного вище судового рішення, яке набрало законної сили, на думку позивача ОСОБА_1 , є підставою для звільнення ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
У зв`язку з викладеним вище, позивач просив суд звільнити його від сплати: аліментів за судовим наказом № 480/809/18, виданим 21 травня 2018 року Миколаївським районним судом Миколаївської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 травня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття; заборгованості за аліментами за судовим наказом № 480/809/18, виданим 21 травня 2018 року Миколаївським районним судом Миколаївської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 травня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття, і визнати виконавчий документ - судовий наказ № 480/809/18, виданий 21 травня 2018 року Миколаївським районним судом Миколаївської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 травня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття, таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 23 травня 2025 року вказаний позов ОСОБА_1 прийнято до розгляду, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, заборгованості за аліментами та визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, відкрито провадження. Постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче судове засідання.
13 серпня 2025 року ОСОБА_8 - представник позивача Панасенка Романа Станіславовича сформував в системі “Електронний суд” до Миколаївського районного суду Миколаївської області заяву про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. 
Копію заяви представник позивача 13 серпня 2025 року надіслав на електронну адресу відповідача.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18 серпня 2025 року задоволено заяву Пелиха Олега Віталійовича - представника позивача ОСОБА_1  про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.
У підготовче судове засідання позивач  ОСОБА_1  не з`явився, при цьому 15 січня 2026 року його представник  ОСОБА_8 сформував в системі “Електронний суд” до Миколаївського районного суду Миколаївської області заяву, в якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив розглядати справу за їхньої з позивачем відсутності. 
Відповідач ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явилася, при в матеріалах справи міститься заява, подана позивачем до суду 19 серпня 2025 року, з якої слідує, що відповідач позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить проводити розгляд справи без її участі. 
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Суд дослідив матеріали справи та встановив таке:
Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25 вересня 2024 року у цивільній справі № 945/1698/21, яке набрало законної сили 28 жовтня 2024 року, копію якого позивач додав до позовної заяви, задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства.
Виключено відомості про ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця с. Бутенки, Кобеляцького району Полтавської області (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; паспорт серії НОМЕР_2 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) як батька з актового запису № 01 про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Шостакове, Миколаївського району Миколаївської області, складеного 18 січня 2010 року Виконавчим комітетом Шостаківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (а. с. 10 - 17).
Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25 вересня 2024 року у цивільній справі № 945/1698/21, яке набрало законної сили 28 жовтня 2024 року, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_7 , про що 18 січня 2010 року складено відповідний актовий запис № 01.
Батьком у свідоцтві про народження неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записаний ОСОБА_1 ; матір`ю дитини у свідоцтві про народження неповнолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записана ОСОБА_4 , що підверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , 27 лютого 2018 року змінила прізвище ОСОБА_5 на ОСОБА_6 .
Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано заочним рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 01 серпня 2011 року, яке набрало законної сили 29 серпня 2011 року.
21 травня 2018 року Миколаївським районним судом Миколаївської області у цивільній справі № 480/809/18 видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 травня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття (а. с. 18).
23 липня 2018 року старший державний виконавець Кобеляцького РВДВС ГТУЮ у Полтавській області відкрив виконавче провадження № 56831493 з виконання судового наказу № 480/809/18, виданого 21 травня 2018 року Миколаївським районним судом Миколаївської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) ОСОБА_1 , щомісячно, до досягнення дитиною повноліття (а. с. 19 і на звороті).
Згідно з копією розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, станом на 28 лютого 2025 року борг ОСОБА_1 зі сплати аліментів, в межах виконавчого провадження № 56831493, становив 234290 (двісті тридцять чотири тисячі двісті дев`яносто грн.) 69 коп.; штраф - 117 1145 (сто сімнадцять тисяч сто сорок п`ять грн.) 35 коп. (а. с. 20 і на звороті).
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 за № 789-XII) та ч. ч. 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) усі дії щодо дітей та регулювання сімейних відносин мають здійснюватися з урахуванням інтересів дитини.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 
Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі «6» проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування.
Статтею 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Також вказаною статтею Конституції України встановлено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ст. 8 Закону України “Про охорону дитинства” (далі - Закон) кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 11 Закону сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.
Положеннями розділу III Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено права та обов`язки матері, батька і дитини. 
Згідно з цими положеннями факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, які передбачені вказаним вище розділом СК України, зокрема, обов`язків щодо утримання дитини.
За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає лише з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. При цьому, в особи, яка не визнана батьком дитини, такого обов`язку не виникає.
У відповідності до приписів ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Сплата аліментів за судовим наказом чи за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.
Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. 
Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.
Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення.
Позивач  ОСОБА_1 , як на обставину, яка має істотне значення для звільнення його від сплати аліментів та заборгованості за аліментами, посилався на те, що судовим рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25 вересня 2024 року у цивільній справі № 945/1698/21, яке набрало законної сили 28 жовтня 2024 року, виключено відомості про нього як батька з актового запису № 01 про народження ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Аліментний обов`язок позивача  ОСОБА_1 був заснований на факті батьківства, а виключення відомостей про позивача як батька з актового запису про народження дитини є юридичним підтвердженням того, що позивач не є біологічним батьком дитини. Це скасовує батьківство з моменту реєстрації народження, звільняючи від обов`язку утримувати дитину та сплачувати аліменти.
Наслідком ухвалення судом рішення про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про позивача як батька дитини є, зокрема, відсутність у позивача від самого початку існування спірних правовідносин обов`язку утримання дитини, оскільки за змістом положень статті 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки.
Отже, виключення запису про батьківство позивача з актового запису про народження дитини є обставиною, що є підставою для звільнення його від сплати аліментів та заборгованості за аліментами, яка утворилась за період, коли він був записаний батьком дитини.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 511/219/18, відповідно до якої виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що ця особа не є біологічним батьком дитини, є обставиною, яка припиняє обов`язок утримання дитини з боку особи, яка була зазначена у свідоцтві про народження, як батько, а також у постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року у справі № 477/1165/20, відповідно до якої виключення запису про батьківство є обставиною, що має істотне значення у розумінні частини другої статті 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення позивача від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилась за період, коли він був записаний батьком дитини.
Згідно з положеннями ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припинення, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Беручи до уваги той факт, що від батьківського обов`язку позивач ОСОБА_1 відносно ОСОБА_7 звільнений, оскільки запис про батьківство позивача з актового запису про народження дитини виключено, виконавчий документ - судовий наказ № 480/809/18, виданий 21 травня 2018 року Миколаївським районним судом Миколаївської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 травня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття, на підставі ч. 2 ст. 432 ЦПК України, слід визнати таким, що повністю не підлягає виконаню.
Крім цього, згідно з положеннями ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь - якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 
Враховуючи наведене вище, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Згідно з положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. 
Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.  
З огляду на те, що позивач ОСОБА_1 , на підставі п. 9) ч. 1 ст. 5 Закону України “Про судовий збір” звільнений від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 665 грн. 50 коп. (50 відсотків судового збору, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України ).
Керуючись ст. ст. 12, 13, ч. 1 ст. 81, ч. 6 ст. 141, ч. 1 ст. 142, ч. 3 ст. 200, ч. ч. 1, 4 ст. 206, ст. ст. 258, 259, 264, 265, ч. 2 ст. 432 ЦПК України, -
вирішив:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів, заборгованості за аліментами та визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.
Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Бутенки, Кобеляцького району Полтавської області (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 ) від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 травня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття, за судовим наказом № 480/809/18, виданим 21 травня 2018 року Миколаївським районним судом Миколаївської області.
Звільнити  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Бутенки, Кобеляцького району Полтавської області (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 ) від сплати заборгованості за аліментами на користь ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 травня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття, за судовим наказом № 480/809/18, виданим 21 травня 2018 року Миколаївським районним судом Миколаївської області. 
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий документ - судовий наказ № 480/809/18, виданий 21 травня 2018 року Миколаївським районним судом Миколаївської області, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Бутенки, Кобеляцького району Полтавської області (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) аліментів на утримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) ОСОБА_1 , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 травня 2018 року, до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з  ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) судовий збір в дохід держави у розмірі 665 грн. 50 коп.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з положеннями ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 355 ЦПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції - Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Н. О. Шаронова