Справа № 462/909/26 

ПОСТАНОВА
Іменем України
10 березня 2026 року м. Львів
Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючої судді Постигач О. Б., секретаря судового засідання Шостак К. Р., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Приступи Л. Л., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, згідно протоколу зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за ст. 124 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 , 28.01.2026 року близько 07 год. 20 хв. на вулиці Повітряна, 10 у м. Львові, керуючи транспортним засобом «ВАЗ 2105» д.н.з. НОМЕР_1 при виїзді на перехрестя з вул. Ливарна, не надав переваги в русі автомобілю «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , який рухався з правого боку по вул. Ливарна та скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого після удару автомобіль «ВАЗ» відкинуло на припаркований автомобіль «Sitroen C-Elysee», д.н.з. НОМЕР_3 , чим порушив п. 2.3.б., п. 16.12. ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, в результаті чого відбулася дорожньо-транспортна пригода, при якій транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. У судовому засіданні він пояснив, що вважав, ніби рухався головною дорогою. На його переконання, правила дорожнього руху порушив інший водій. При цьому він зазначив, що на момент дорожньо-транспортної пригоди знаку «Дати дорогу» не було, його встановили вже після ДТП. Пояснив, що побачив інший автомобіль збоку, коли вже під`їжджав до перехрестя, приблизно за один метр до нього. Перед перехрестям він пригальмував, однак інший автомобіль почав рух, і він помітив його безпосередньо перед зіткненням. Місце ДТП, відображене на схемі, він не оспорював.
Потерпілий ОСОБА_2 пояснив суду, що він рухався з вул. Ливарної у напрямку вул. Повітряної, їхав прямо. Перед виїздом на перехрестя подивився праворуч і ліворуч, однак інших транспортних засобів не побачив. Згодом він помітив автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який знаходився приблизно за 10 метрів. Перед виїздом він пригальмував, однак зіткнення відбулося на смузі руху, якою рухався ОСОБА_1 . Також зазначив, що, можливо, об`єктивно наявна їх спільна вина у даній дорожньо-транспортній пригоді, оскільки на той момент, окрім дорожнього знаку «Пішохідний перехід», інших дорожніх знаків на вказаній ділянці дороги не було.
Суд, заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступних висновків.
Відповідно до п. 1.5. ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.
Згідно п. 2.3.б. ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Відповідно до п. 16.12. ПДР України на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух.
Статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Об`єктом зазначеного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки на транспорті, в галузі шляхового господарства і зв`язку.
Об`єктивна сторона вказаного адміністративного правопорушення полягає у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до вимог п. 26 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі, як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.
У відповідності до ст. ст. 251, 252 КУпАП, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франці проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду від 26.01.2021 року у справі № 537/1916/18, при виявленні причинного зв`язку необхідно враховувати як дії (бездіяльність) особи, яка керує транспортним засобом, так і неналежне (у тому числі невинне) поводження інших учасників руху (тобто й пішохода), що також може виключити відповідальність водія. Крім того, при вирішенні питання про причинний зв`язок ураховується наявність у водія технічної можливості уникнути шкідливого наслідку. Якщо такої можливості не було і встановлено, що аварійну ситуацію викликано не ним, то відповідальність водія виключається. У випадку, коли вказану ситуацію було створено самим водієм-порушником, відсутність технічної можливості уникнути шкідливих наслідків юридичного значення не має.
Попри невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, його винуватість підтверджується фактичними даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 577362 від 28.01.2026 року за ст. 124 КУпАП, схемою ДТП від 28.01.2026 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 28.01.2026 року, а також поясненнями, наданими ними в судовому засіданні.
Проаналізувавши зазначені документи, суд дійшов висновку про їх відповідність критеріям належності і допустимості. 
З викладеного слідує, що вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена за критерієм поза розумним сумнівом зібраними матеріалами справи про адміністративне правопорушення.
В свою чергу доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 наведені в протоколі обставини або породжували обґрунтовані сумніви у достовірності цих обставин, судді не надано.
Призначаючи адміністративне стягнення  ОСОБА_1 суддя враховує: характер вчиненого ним правопорушення, ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченому ст. 124 КУпАП, відсутністю обставин, які обтяжують відповідальність та доходить висновку про обрання останньому адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 124 КУпАП. 
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
Окрім цього, під час розгляду даної справи ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив, що саме дії водія ОСОБА_2 спричинили дорожньо-транспортну пригоду, оскільки останній порушив ПДР.
Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху (далі – ПДР України) та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, тощо.
Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Із матеріалів справи, а також долучених фотографій з місця дорожньо-транспортної пригоди, схеми місця дорожньо-транспортної пригоди та пояснень учасників, на думку суду, вбачається, що у даній ситуації наявні ознаки порушення Правил дорожнього руху обома водіями. Вказане може свідчити про можливе допущення порушень Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_2 , що також могло стати однією з причин виникнення дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Таким чином, суд вважає, що необхідно направити матеріали справи в Управління патрульної поліції у Львівській області для вирішення питання щодо наявності порушень Правил дорожнього руху відносно ОСОБА_2 та вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності.
Керуючись ст. ст. 40-1, 124, 251, 252, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

ухвалив:

ОСОБА_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 665,60 грн судового збору.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.
Копію постанови та матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП слід скерувати до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (79053 м. Львів. вул. Перфецького, 19) для вирішення питання про наявність порушень Правил дорожнього руху в діях водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 28.01.2026 року близько 07 год. 20 хв. на вулиці Повітряна, 10 у м. Львові, керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 та вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності .
Постанову може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя:      Постигач О. Б.