ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/3118/25  Номер провадження 33/814/453/26	Головуючий у 1-й інстанції Нагорна Н. В.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,
За участю секретаря: Дороженка Р.Г.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 21 січня 2026 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 21 січня 2026 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 

Згідно з постановою судді, 28.11.2025 року близько 21:30 год. солдат ОСОБА_1 перебуваючи на території тимчасового місця дислокації військової частини, був виявлений під час виконання службових обов`язків з ознаками алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду та воєнного стану. Був доставлений до КП « Пирятинська лікарня Пирятинської міської ради» для проведення огляду, яким було підтверджено перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. 

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вказує, що в зазначений в протоколі час та місце він не перебував на території військової частини, оскільки частина зареєстрована в іншому населеному пункті, а отже не був суб`єктом правопорушення. 
Звертає увагу на відсутність в протоколі зазначення виявлених в нього ознак сп`яніння, які б слугували підставою для проведення огляду в медичному закладі.
Вважає, що висновок складений в медичному закладі є неналежним доказом, оскільки складений на спеціальному бланку – додатку 4 до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, а отже мав бути складений на іншому бланку.
Разом з апеляційною скаргою апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку, яке обґрунтоване тим, що він не приймав участь в розгляді справи, а в період ухвалення постанови - 21 січня 2026 року перебував на стаціонарному лікуванні, яке проходив впродовж з 14 січня по 23 січня 2026 року, після чого з 25 січня перебуває у відпусті для продовження лікування. 
Перевіривши доводи клопотання про поновлення строку, приходжу до висновку про наявність підстав для його задоволення. 
Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був присутній в судовому засіданні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення 21.01.2026. Матеріали справи не містять доказів направлення та відповідно отримання ним копії постанови суду, а в справі наявна лише розписка про отримання копії постанови представником військової частини, що не є тотожним факту отримання копії постанови самим правопорушником.
Апеляційний суд вважає слушними посилання заявника про неможливість своєчасного оскарження постанови суду в зв`язку з перебуванням на лікуванні та відпустці для лікування, що доводиться випискою з медичної карти стаціонарного хворого та відпускним квитком.
Зазначені обставини свідчать про наявність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, як пропущеного з поважних причин.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги приходжу до наступного висновку.
Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Частина 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Частина 3 статті 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Положеннями ч.1 ст.256 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Як вбачається з протоколу серія А №26 від 28.11.2025, складеного командиром ВЧ НОМЕР_1 підполковником ОСОБА_2 , солдат ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, а саме 28.11.2025 вчинив розпивання алкогольного напою горілка в населеному пункті АДРЕСА_2 та перебував на території військового об`єкту в нетверезому стані, в районі виконання завдань ВЧ НОМЕР_1 , а отже вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. 
Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих в протоколі, останній пояснив, що дійсно, 28 листопада 2025 року у тимчасовому пункті дислокації ВЧ НОМЕР_1 вчинив розпиття алкогольного напою, після чого, приблизно о 21:45 год. його з ознаками алкогольного сп`яніння помітив командир взводу, в супроводі якого він і був доставлений до медичного закладу, де о 22: 25 год. пройшов огляд на стан сп`яніння, за результатами якого було складено висновок №583 щодо перебування його в стані алкогольного сп`яніння (алкотест 00483, результат 0,4%).
Згідно висновку лікаря-нарколога КП «Пирятинська лікарня Пирятинської міської ради» №583, ОСОБА_1 28.11.2025, станом на 22:25 год. перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат огляду 0,4%.

Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП, а саме: протоколом серія А №26 про військове адміністративне правопорушення, висновком №583 КП «Пирятинська лікарня» з результатом огляду на стан сп`яніння – 0,4%, особистими поясненнями правопорушника.
Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не були спростовані ОСОБА_1 під час розгляду апеляційної скарги.
Не заперечуючи факт перебування в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказував, що в його діях відсутній склад інкримінованого йому правопорушення, оскільки місце дислокації ВЧ знаходиться в іншому населеному пункті, а не в АДРЕСА_2 , а отже він не перебував на території ВЧ.
Крім того, в судовому засіданні останній повідомив, шо в цей день в нього було день народження і за усним розпорядженням командира в нього був вільний день, а відтак він не виконував обов`язки військовослужбовця і по власним справам перебував в м. Пирятин, де його помітили в стані алкогольного сп`яніння. 
Надаючи оцінку вказаним доводам правопорушника, апеляційний суд звертає увагу на наступне.
Як зазначалося вище ст. 172-20 КУпАП містить декілька кваліфікуючих ознак правопорушення, в тому числі і виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду.
На думку апеляційного суду само по собі місце дислокації ВЧ не має суттєвого правового значення, оскільки може бути змінено виходячи з інтересів заходів ЗСУ, тоді як в даному випадку солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_2 виконував обов`язки військової служби в умовах воєнного стану. 
Посилання на відсутність зазначення в протоколі ознак алкогольного сп`яніння не береться судом до уваги, оскільки в даному випадку інкримінується не відмова від проходження від огляду на стан алкогольного сп`яніння, коли зазначаються виявлені ознаки сп`яніння, а фактичне перебування в стані сп`яніння, що доводиться висновком лікаря-нарколога, що не було спростовано в ході апеляційного перегляду. 
Твердження скаржника про те, що складання медичного висновку мало місце на бланку, який використовується при проведенні лікарського огляду водіїв на стан сп`яніння, не має правового значення і не розглядається як обставина, яка виключає вину правопорушника. 
За вказаних обставин доводи, наведені в апеляційній скарзі, не приймаються до уваги як підстави для скасування постанови та закриття провадження по справі, розцінюються апеляційною інстанцією як необґрунтовані та спростовуються зібраними по справі доказами в їх сукупності. 
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, 

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про поновлення строку задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 21 січня 2026 року.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 21 січня 2026 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя      О.І. Обідіна