Справа № 296/8310/25
2/296/1160/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2026 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:
головуючого судді Адамовича О.Й.,
за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м.Житомира надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення моральної шкоди. 
За змістом позовних вимог позивач просить стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму завданої моральної шкоди в розмірі 100000,00 грн; стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що в грудні 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений шлюб, від якого у них народилась донька ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка доводиться онукою позивачу.
З 2022 року по теперішній час у позивача з відповідачами існують неприязні стосунки, що постійно супроводжується, наклепами, неадекватною поведінкою зі сторони відповідачів. Причина неприязних стосунків виявляється в тому, що відповідачі забороняють позивачу спілкуватися та брати участь у вихованні онуки ОСОБА_4 .
Позивач звернулася до суду і рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 11 червня 2024 року у справі №296/6695/23 позов задоволено частково та зобов`язано відповідачів усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з малолітньою внучкою шляхом визначення способу участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітньої внучки, встановивши зустрічі кожної першої та третьої неділі місяця з 11:00 год. до 14:00 год. за участю матері або батька дитини, або обох батьків, за адресою місця проживання бабусі, або на нейтральній території у місті Житомирі в місцях, які відповідають віковій категорії дитини, з можливістю зміни графіку зустрічей за домовленістю сторін та стану здоров`я дитини. 
Постановою Житомирського апеляційного суду від 22.10.2024 року, яка залишена без змін постановою Касаційного цивільного Верховного Суду України від 19.02.2025 року, рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 11.06.2024 року змінене та встановлено ОСОБА_1 зустріч кожної першої та третьої неділі місяця із 12:00 години до 14:00 години за участю матері ОСОБА_2 або батька ОСОБА_3 , або обох батьків, на нейтральній території у місті Житомирі у місцях, які відповідають віковій категорії дитини, з можливістю зміни графіку зустрічей за домовленістю сторін та стану здоров`я дитини».
Позивач зазначає, що отримання рішення суду, яким ухвалена її участь в житті онуки, коштувало чималих зусиль. Як вбачається зі справи, відповідачі категорично ставляться проти того, щоб вона спілкувалась зі своєю внучкою. Проте свою внучку вона любить всім серцем. А поведінка відповідачів приносить їй все більше і більше душевного болю та хвилювання. Адже тривалий час вона не мала можливості спілкуватися, гратися, годувати, доглядати, читати книжки та будь-яким іншим чином приймати участі у вихованні своєї онуки. Відчуття постійного занепокоєння, пригніченості, душевний біль та страждання приносять їй невиконання рішення суду відповідачами, оскільки вона дуже сумує за своєю внучкою, хоче чути її веселий сміх, хоча б не великий проміжок часу, який визначений їм судом, але відповідачі позбавляють її такої можливості, що знову викликає в неї внутрішні переживання, пригніченість, не спокій та постійну тривогу.
Вищевказані протиправні дії завдали позивачу моральної шкоди у вигляді душевних страждань, яких вона зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, яку вона оцінює в 100000,00 грн.
Ухвалою від 28 серпня 2025 року у справі відкрито провадження та постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.30 том 1).
04.09.2025 року від відповідачів надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнаються в повному обсязі (а.с. 33-37 том 1). 
28.10.2025 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшли пояснення по справі, в яких позивач просить визнати факт завдання їй моральної шкоди та стягнути з відповідачів на її користь компенсацію моральної шкоди у сумі 100000,00 грн., по 50000,00 грн. з кожного, що є справедливим і відповідає тривалості та тяжкості завданих страждань (а.с 72 том 1).
24.11.2025 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій просить, не враховувати заперечення, викладені у відзиві відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як необґрунтовані та такі, що не спростовують факту заподіяння моральної шкоди, відмовити відповідачам у задоволенні їхнього клопотання про залучення Корольовського ВДВС в якості третьої особи та задовольнити позовну заяву про стягнення моральної шкоди в повному обсязі. (а.с. 95 том 1). 
26.11.2025 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшли доповнення та уточнення до позовної заяви щодо моральної шкоди з метою повного обґрунтування заявленого розміру компенсації, в яких вона виклала нові обставини та факти тривалого невиконання рішень суду при визначенні розміру та стягненні моральної шкоди у заявленій суму 100000,00 грн по 50000,00 грн. з кожного відповідача. (а.с. 99 том 1).
02.12.2025 року до суду надійшли заперечення проти відповіді на відзив на позовну заяву (а с. 183-192 том 1).
29.01.2026 року від відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду надійшло клопотання про долучення доказів (а.с. 234-239 том 1).
Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 11.02.2026 року суд закрив підготовче засідання та призначив справу до судового розгляду. 
02.04.2026 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшли пояснення щодо розрахунку позовних вимог та розподілу судових витрат (а.с. 39 том 2).
06.04.2026 від відповідачів надійшла заява про поновлення процесуального строку та вирішення процесуальних питань, в якій просили врахувати, що ними підтримуються усі подані їхнім представником ОСОБА_5 процесуальні документи та заяви, просили долучити постанову Житомирського апеляційного суду від 11.03.2026 року у справі №296/6695/23 щодо виконання судового рішення у даній справі, а також просили розглядати справу у відсутність відповідачів та їх представника (а.с. 48- 68 т.2). 
Позивач в судовому засіданні 07.04.2026 року заявлені позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. 
Відповідачі та їх представник в судове засідання 07.04.2026р. не з`явилися, просили розглядати справу у їх відсутність.
Заслухавши позивача, дослідивши подані сторонами заяви по справі та матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
З матеріалів справи вбачається, що позивач в липні 2023 року звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа – Орган опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою внучкою та зустрічний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа – Орган опіки та піклування виконкому Житомирської міської ради про захист прав та інтересів малолітньої дитини та усунення перешкод у вихованні дитини до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа – Орган опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою внучкою.
Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 11.06.2024 року у справі №296/6695/23 було вирішено: первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа – Орган опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою внучкою задовольнити частково. Зобов`язати ОСОБА_3 , усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 , з малолітньою внучкою ОСОБА_6 , 2019 року народження шляхом визначення способу участі ОСОБА_1 , у спілкуванні та вихованні ОСОБА_6 , встановивши зустрічі кожної першої та третьої неділі місяця з 11:00 год до 14:00 год. за участю матері або батька дитини, або обох батьків, за адресою місця проживання АДРЕСА_1 , або на нейтральній території у місті Житомирі в місцях, які відповідають віковій категорії дитини, з можливістю зміни графіку зустрічей за домовленістю сторін та стану здоров`я дитини. Зобов`язати ОСОБА_2 , усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 , з малолітньою внучкою ОСОБА_6 , 2019 року народження шляхом визначення способу участі ОСОБА_1 , у спілкуванні та вихованні ОСОБА_6 , встановивши зустрічі кожної першої та третьої неділі місяця з 11:00 год до 14:00 год. за участю матері або батька дитини, або обох батьків, за адресою місця проживання АДРЕСА_1 , або на нейтральній території у місті Житомирі в місцях, які відповідають віковій категорії дитини, з можливістю зміни графіку зустрічей за домовленістю сторін та стану здоров`я дитини. У задоволені решти позову відмовити. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа – Орган опіки та піклування виконкому Житомирської міської ради про захист прав та інтересів малолітньої дитини та усунення перешкод у вихованні дитини до спільного розгляду із первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа – Орган опіки та піклування виконавчого комітету Житомирської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з малолітньою внучкою відмовити. ( а.с. 8-10 том 1).
Постановою Житомирського апеляційного суду від 22.10.2024 року у справі №296/6695/23 постановлено: рішення Корольовського районного суду міста Житомира від 11.06.2024 року змінити, а саме: встановити ОСОБА_1 зустріч кожної першої та третьої неділі місяця із 12:00 години до 14:00 години за участю матері ОСОБА_2 або батька ОСОБА_3 , або обох батьків, на нейтральній території у місті Житомирі у місцях, які відповідають віковій категорії дитини, з можливістю зміни графіку зустрічей за домовленістю сторін та стану здоров`я дитини (а.с. 80 том 1; повний текст постанови у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/Review/122531033 ).
Постановою Верховного Суду від 19.02.2025 року у справі №296/6695/23 постановлено: постанову Житомирського апеляційного суду від 22.10.2024 року залишити без змін ( а.с 13-20 том 1).
Завдання моральної шкоди іншій особі є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, що передбачено п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відшкодування моральної (немайнової) шкоди є способом захисту цивільних прав та інтересів, що передбачено ч. 1 ,п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 4,5ст. 23 ЦК України).
Відповідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами) «Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння особи яка її заподіяла, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням особи яка її заподіяла та вини останнього в її заподіянні».
Аналогічно і Постанова Верховного Суду від 25 травня 2022 року у справі № 487/6970/20 містить правовий висновок, що зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.
При цьому, як наголосила Об`єднана палата Верховного Суду у справі № 214/7462/20 від 05.12.2022 року тягар доказування наявності моральної шкоди та причинного зв`язку лежить саме на позивачеві, в той час як відповідач доводить відсутність протиправності та вини у заподіянні моральної шкоди.
Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Зі змісту рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 11.06.2024 року у справі № 296/6695/23 вбачається, що відповідачі не бажали безпосередньому спілкуванню з донькою, яка доводиться онукою позивачу шляхом побачення, просили суд встановити спілкування телефоном або через засоби Інтернет, або побачення з бабусею один раз на три місяці.
Судом в справі встановлено, що відповідачі не погоджувались на спілкування доньки з позивачем, чим створювали перешкоди у вихованні бабусею онуки, право на що передбачено ст. 257 Сімейного кодексу України та порушили права позивача.
Дані обставини були встановлені в судових рішеннях у цивільній справі №296/6695/23, у якій брали участь ті самі особи, а тому відповідно до положень ч.4 ст. 82 ЦК України не доказуються при розгляді даної справи. 
Суд у справі № 296/6695/23 рішенням від 11.06.2024 року зобов`язав відповідачів усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з малолітньою онукою ОСОБА_7 шляхом визначення способу участі у спілкуванні. У задоволенні зустрічного позову було відмовлено.
Встановлені судом першої інстанції перешкоди у спілкуванні бабусі з внучкою з боку відповідачів підтвердив і суд апеляційної інстанції у постанові від 22.10.2024 року, в якій зазначив, що ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 та відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив із того, що відповідачі підтвердили свою незгоду на спілкування бабусі з онукою, що свідчить про створення ними перешкод у такому спілкуванні. Наявність конфлікту між батьками дитини та позивачкою не дають налагодити психологічний контакт бабусі та дівчинки. Тому усунення перешкод зі сторони батьків у спілкуванні онуки з бабою та визначення способу участі останньої у спілкуванні та вихованні ОСОБА_8 , в першу чергу відповідає інтересам дитини, а також інтересам бабусі та її батьків. 
Колегія суддів погодилася із висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення первісного позову та відмови у зустрічному позові. Також вказала, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що внаслідок існування неприязних стосунків із позивачкою, батьки ОСОБА_4 перешкоджають участі бабусі у її вихованні та спілкуванні з останньою. 
З такими висновками також погодився і суд касаційної інстанції у постанові від 19.02.2025 року, зазначивши, що наявність конфлікту та неприязні стосунки між відповідачами та позивачем не є підставою для повного обмеження прав останньої на спілкування з онукою, яка має право на сімейне виховання.
Отже, у справі № 296/6695/23 суд встановив, що між сторонами склались стосунки, які позбавляють позивачку можливості спілкуватись з онукою та дійшов висновку про необхідність усунення таких перешкод з боку відповідачів. 
При цьому суд вирішуючи спір виходить з обставин, які викладені у позовній заяві та бере до уваги, що порушення прав позивача встановлені судовим рішенням у справі № 296/6695/23, а тому інші доводи позивача та заперечення відповідачів, які стосуються виконання рішення суду у справі № 296/6695/23 не беруться судом до уваги, оскільки виходять за межі позовної заяви. 
Суд зазначає, що нові обставини, які виникли після подання позову та вказані, зокрема в доповненні та уточненні до позовної заяви від 26.11.2025 року, можуть бути предметом розгляду за іншим позовом.
Крім того, суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. 
Водночас визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди завданої позивачу, суд бере до уваги характер порушення, глибину фізичних та душевних страждань позивача, ступінь вини особи, яка завдала моральну шкоду, а також враховує, що відповідачі є батьками онуки позивача, які зобов`язані піклуватись про її розвиток, забезпечувати гарне харчування, дозвілля, відпочинок, ефективне лікування у разі захворювання, а тому стягнення з відповідачів коштів у заявленому розмірі безпосередньо вплине на життєві інтереси онуки позивача.
Таким чином, зважаючи на вказане, а також на те, що позивач бажає всього найкращого для своєї онуки, оскільки є люблячою бабусею, суд вважає, що стягнення суми, яка заявлена на відшкодування моральної шкоди, вплине негативно на інтереси дитини, а тому обґрунтованою є сума на відшкодування по 2000 (дві тисячі) грн. з кожного з відповідачів. 
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам. Оскільки сума судового збору в розмірі 1211,20 грн. є мінімальною, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у розмірі по 605 грн. 60 коп. з кожного.
На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 259, 263-265,273 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у розмірі по 605 грн. 60 коп. з кожного.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса: АДРЕСА_2 , серія та номер паспорта НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП не відомий.

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП не відомий. 

Головуючий суддя О. Й. Адамович