Номер провадження: 33/813/210/26
Номер справи місцевого суду: 501/3933/25 
Головуючий у першій інстанції Яковець Є. О.
Доповідач Журавльов О. Г.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2026 року м. Одеса
Суддя Одеського апеляційного суду – Журавльов О.Г., за участі - секретаря судового засідання Хангельдян К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Мишака Д.Е. на постанову судді Чорноморського міського суду Одеської області від 17.11.2025, якою:

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суворове Ізмаїльського р-ну Одеської обл., громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , пенсіонера, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Постановою судді Чорноморського міського суду Одеської області від 17.11.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення:
- за ст. 122-4 КУпАП - у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн;
- за ст. 124 КУпАП - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн;
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП, остаточно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ст. 122-4 КУпАП – у виді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.
Встановлено, що 20 серпня 2025 року о 14:20 год водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Geely CK, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. Парковій 2А, в м. Чорноморську Одеського р-ну Одеської обл., в порушення пп. «б» п. 2.3 Правил дорожнього руху не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та скоїв наїзд на самокат Jet, який в свою чергу впав на припаркований праворуч автомобіль Toyota Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Унаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
З цих підстав щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №428956 від 20 серпня 2025 року за ст. 124 КУпАП.
Крім того, 20 серпня 2025 року о 14:20 год водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Geely CK, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. Парковій 2А, в м. Чорноморську Одеського р-ну Одеської обл., в порушення пп. «а» п. 2.10 Правил дорожнього руху, залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний.
З цих підстав щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серія ЕПР1 №428975 від 20 серпня 2025 року за ст. 122-4 КУпАП.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись з постановою судді першої інстанції, представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Мишак Д.Е. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В апеляційній скарзі зазначає, що суд не має права перекваліфіковувати інкриміноване правопорушення у справах про адміністративне правопорушення.
Також зазначає, що схема ДТП не відображає пошкоджень транспортних засобів, в ній лише фіксується поліцейськими зі слів потерпілого можливі пошкодження.
Фактично пояснення осіб протирічать один одному через що неможливо встановити об`єктивну істину.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представник - адвокат Мишак Д.Е., а також потерпілий  ОСОБА_2 ,  в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, будь-яких заяв та клопотань до апеляційного суду не подавали.
Згідно ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 та його представник Мишак Д.Е., а також потерпілий ОСОБА_2 , були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, керуючись приписами ч. 1 ст. 268 та ч. 6 ст. 294 КУпАП, вважаю за можливе проводити апеляційний розгляд за їх відсутності, у зв`язку із чим фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, прихожу до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово зазначав, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпції.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді є обґрунтованою та такою, що постановлена з дотриманням вимог КУпАП, за результатами повного та всебічного дослідження доказів.
Згідно пп. «б» п. 2.3 ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пунктом 2.10 а) ПДР визначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний,  негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Відповідно до диспозиції ст. 122-4 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП повністю доведена та підтверджується дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами: 
- протоколами про адміністративне правопорушення: серії ЕПР1 №428956 від 20 серпня 2025 року, серії ЕПР1 №428975 від 20 серпня 2025 року, в яких зазначені обставини адміністративних правопорушень;
- схемою місця ДТП, в якій вказане місце ДТП, місце розташування транспортних засобів Toyota Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та самокату Jet, зазначені механічні пошкодження транспортного засобу Toyota Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_3 , а саме: деформоване ліве переднє крило, в схемі відсутні відомості про автомобіль Geely CK, реєстраційний номер НОМЕР_2 ;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 , який пояснив, що 20 серпня 2025 року о 13:00 год він припаркував свій автомобіль Toyota Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_3 , за адресою: м. Чорноморськ, вул. Паркова, 2А на стоянці навпроти магазину «АТБ». Вирішив свої справи. Коли повернувся до автомобіля, свідки події пояснили, що автомобіль Geely, реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснив наїзд на самокат, припаркований біля його автомобіля, який впав на його автомобіль, чим пошкодив йому переднє ліве крило. Власник автомобіля Geely сказав, що він вдарив самокат, а не його автомобіль, а згодом взагалі сказав, що це не він і поїхав з місця події, хоча він його попередив, що викликав поліцію;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , зміст яких відповідає змісту наданих ним пояснень у суді першої інстанції, відповідно до яких останній вину у вчиненні правопорушень, які йому поставлено в провину, не визнав та пояснив, що 20 серпня 2025 року о 14:20 год він, керував автомобілем Geely CK, реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. Парковій 2А, в м. Чорноморську Одеського р-ну Одеської обл. Він заїхав на парковку перед супермаркетом, щоб не зіткнутися з автомобілем зліва, взяв різко вправо. Не розрахував відстань до самокату і, зупиняючись, зачепився колесом за самокат, який стояв на парковці, а самокат навалився на автомобіль, який стояв поруч з ним. При цьому, він рухався зі швидкістю 500 м/год. Марки іншого автомобіля він не пам`ятає. Він вийшов з автомобіля і пішов до супермаркету. Повернувшись, він побачив чоловіка, який запитав у нього, як вони будуть вирішувати питання. Він не може пояснити що мав на увазі цей чоловік. Йому не сподобалось, як цей чоловік спілкувався. Згодом цей чоловік повідомив йому, що він може їхати. Чоловік не запропонував йому подивитися пошкодження його автомобіля. Він вирішив, що цьому чоловіку від нього нічого не потрібно і поїхав. Не вважає цю подією дорожньо-транспортною пригодою, оскільки травмованих немає, збитків нікому не завдано;
- витягом з бази даних Національної поліції України щодо ОСОБА_1 
- витяг з бази даних Національної поліції України щодо автомобіля Geely CK, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власник – ОСОБА_3 .
Апеляційний суд вважає, що зібрані у справі докази повністю узгоджуються між собою, є достовірними, належними, допустимими, достатніми та в своїй сукупності поза розумним сумнівом доводять наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП. 
Пояснення потерпілого ОСОБА_2 , надані під час складення протоколу, узгоджуються із іншими зібраними у справі доказами.
В той же час, пояснення ОСОБА_1 , про відсутність пошкоджень автомобіля Toyota Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_3 , спростовуються відомостями схеми ДТП та поясненнями потерпілого.
Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху, дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.
Так, апеляційним судом було досліджено схему місця ДТП та встановлено, що всупереч доводів сторони захисту вказана схема у повній мірі відтворює місце зіткнення, містить місце знаходження автомобіля Toyota Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_3 , в момент зіткнення, а також дані про пошкодження транспортного засобу, а саме: деформоване переднє ліве крило, що свідчить про завдання шкоди та як наслідок - настання події правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Доказів зворотного ОСОБА_1 та його захисником надано не було.
Орім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 та його захисник в судове засідання апеляційного суду не з`явились, будь-яких клопотань про долучення, витребування або дослідження доказів у підтвердження наведеної в апеляційній скарзі позиції не заявляли.
Отже, така позиція ОСОБА_1 , яка висловлена в апеляційній скарзі, та його процесуальна поведінка, пов`язана з наведенням доводів, які не підтверджені належними і достатніми доказами, та які не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту на власний розсуд з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.
В цьому контексті суд апеляційної інстанції критично оцінює твердження сторони захисту з приводу того, що суд неправомірно перекваліфіковував дії ОСОБА_1 та погоджується із судом першої інстанції про те, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП дії ОСОБА_1 фактично є порушенням пп. «б» п. 2.3 ПДР, отже зміна помилково вказаного у протоколі пункту ПДР без зміни фабули правопорушення, не впливає на склад вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, та не свідчить про перекваліфікацію його дій судом першої інстанції.
Інших істотних та переконливих доводів, які б свідчили про недопустимість доказів, які містяться в матеріалах справи або спростовували висновки судді першої інстанції в оскаржуваній постанові про доведеність вини ОСОБА_1 та були підставою для її скасування або зміни, не наведено, та під час апеляційного розгляду не встановлено.
Відтак, суд апеляційної інстанції, погоджуючись із висновком суду першої інстанції та доходить переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4 КУпАП.
Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин, що виникли, і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.
Одночасно, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Мишака Д.Е. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

Керуючись статтями 7, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:
Апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Мишака Д.Е. – залишити без задоволення.
Постанову суддіЧорноморського міського суду Одеської області від 17.11.2025 якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Одеського апеляційного суду О.Г. Журавльов