Справа № 464/73/26
пр.№ 2-а/464/13/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2026  Сихівський районний суд міста Львова
в складі: головуючого-судді Горбань О.Ю.,
секретаря судових засідань Лазар Д.М.,
з участю: представника відповідача Шиманської О.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові за правилами спрощеного позовного провадженняадміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:
Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови адміністративної комісії Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради №210 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.150 КУпАП, про закриття провадження у справі.
Обґрунтовує позов тим, що в оскаржуваній постанові вказано, шо ОСОБА_1 самовільно засипав та забетонував віконний проріз підвального приміщення (який розташований у приямку), що призвело до повного перекриття доступу повітря та знищення функціонуючої вентиляції приміщень підвалу, зазначені роботи виконано без отримання відповідного дозволу за адресою: м.Львів, вул. Меблярська, 16. Вважає, що зазначена постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки розглянута однобічно, не об`єктивно, з грубими процесуальними порушеннями, а саме позивача неналежним чином повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення та без врахування обставин справи. Крім того, майстри ЛКП «Житловик-С» склали акт про його відмову від участі в спільному обстеженні, тоді як його не запросили до такого обстеження, а при складанні протоколу про адміністративне правопорушення від 28.10.2025 № 4 він не був присутній, а тому не міг відмовитись під підписання. Також сам протокол містить недоліки, а саме не зазначено час вчинення правопорушення. Просить поновити строк на оскарження постанови №210, котру скасувати, а провадження закрити. 
Матеріали позову надійшли до Сихівського районного суду м. Львова 05.01.2026, автоматизованою системою документообігу суду для їх розгляду визначено суддю Горбань О.Ю.
Ухвалою судді від 07.01.2026 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.
15.01.2026 позивачем усунено недоліки, зазначені в ухвалі суду.
Ухвалою від 16.01.2026 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі та призначено судове засідання.
26.01.2026 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив, просить відмовити у позові, оскільки оскаржувана постанова є законною, обгрунтованою та такою, що відповідає вимогам чинного законодавства.
В судове засідання позивач не з`явився, у відповіді на відзив від 18.02.2026 просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити.
Представник відповідача Шиманська О.Д. позов заперечила, просить у його задоволенні відмовити. Зазначила, що після звернення власника підвального приміщення ОСОБА_2 майстрами ЛКП «Житловик-С» виявлено самовільне засипання та забетонування віконного прорізу, розташованого у приямку, що призвело до повного перекриття доступу повітря та знищення функціонуючої вентиляції приміщень підвалу. Тому звернулись до позивача та надали йому термін до 27.10.2025 для усунення виявленого порушення в добровільному порядку. При спілкуванні позивач висловлювався про те, що він змушений забетонувати вікно в підвал, з метою уникнення сирості у власній квартирі. В подальшому позивача викликали на засідання адміністративної комісії. Вважає, що позивача своєчасно сповіщено про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, натомість позивач неодноразово не прибував на засідання адміністративної комісії. При накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, адміністративна комісія Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради врахувала характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, істотність наслідків вчиненого правопорушення. Наполягає, що оскаржувана постанова є законною, обгрунтованою та такою, що відповідає вимогам чинного законодавства.
Заслухавши вступне слово представника відповідача, показання свідків, дослідивши докази, що є в матеріалах справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити виходячи з наступного. 
Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Згідно вимог ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу. 
Позивач звернувся із адміністративним позовом до Сихівського районного суду м.Львова 05.01.2026, що підтверджується відповідною відміткою суду. Згідно з прохальною частиною позову позивач просить поновити строк на оскарження постанови №210 від 16.12.2025. Причинами пропуску строку позивач зазначає одержання оскаржуваного рішення відповідача 27.12.2025.
Судом береться до уваги те, що оскаржувану постанову позивач отримав 27.12.2025, а з даним позовом звернувся 05.01.2026, тому строк на оскарження підлягає поновленню.
Встановлено судом, що 02.10.2025 на «гарячу лінію м.Львова» звернулась мешканка ОСОБА_2 про те, що вона є власником підвального приміщення, а сусідами будинку АДРЕСА_1 замуроване віконний проріз у її підвальне приміщення. Внаслідок цього у підвалі відсутнє природнє освітлення та провітрювання, приміщення вражене вологістю, пліснявою та грибком. Просить провести перевірку факту самовільного замуровування вінка у підвалі. (а.с.72)
У зв`язку зі зверненням ОСОБА_2 майстри ЛКП «Житловик-С» 17.10.2025 здійснили перевірку території АДРЕСА_1 , де виявили порушення вимог ст. 150 КУпАП, а саме: власник квартири АДРЕСА_2 цього будинку ОСОБА_1 самовільно засипав та забетоновав віконний проріз підвального приміщення (який розташований у приямку), що призвело до повного перекриття доступу повітря та знищення функціонуючої вентиляції приміщень підвалу. Також ОСОБА_1 надано термін до 27.10.2025 для усунення виявленого порушення в добровільному порядку. Для уточнення інформації йому необхідно звернутись до ЛКП, в іншому випадку буде складаний протокол або демонтаж (а.с.60) На підтвердження надсилання вимоги додано поштовий чек АТ «Укрпошта» від 17.10.2025.
В подальшому, 27.10.2025 майстрами ЛКП «Житловик-С» складено акт про відмову ОСОБА_1 від участі в спільному обстеження (а.с.59)
Наступного дня, 28.10.2025 ЛКП «Житловик-С» складено протокол №4 щодо ОСОБА_3 , який самовільно засипав та забетонував віконний проріз підвального приміщення (який розташований у приямку), що призвело до повного перекриття доступу повітря та знищення функціонуючої вентиляції приміщень підвалу, зазначені роботи виконано без отримання відповідного дозволу за адресою АДРЕСА_1 , чим порушено вимоги ст. 150 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення від 28.10.2025 № 4 долучено фотофіксації порушення на 4-х аркушах (а.с.58, 61-64).
Суд, дає оцінку протоколу як доказу у справі, відповідно до ст. 251 КУпАП.
За наслідками розгляду згаданих вище документів, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , адміністративна комісія 16.12.2025 прийняла постанову, якою визнала ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.150 КУпАП та наклала на нього штраф у розмірі 3 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 51 грн. У постанові вказано, що штраф має бути сплачено у 15-денний термін з дня вручення цієї постанови за зазначеними у ній реквізитами. Постанову може бути оскаржено протягом 10 днів з дня її винесення в суд або виконавчий комітет Львівської міської ради. (а.с.55-56).
Згідно з диспозицією ст.150 КУпАП об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини в сфері реалізації прав громадян на житло. Об`єктивна сторона правопорушення полягає у вчиненні таких діянь: а) порушенні правил користування жилими приміщеннями, санітарного утримання місць загального користування, сходових кліток, ліфтів, під`їздів, придомових територій; б) порушенні правил експлуатації жилих будинків, жилих приміщень та інженерного обладнання, безгосподарному їх утриманні; в) самовільному переобладнанні та переплануванні жилих будинків і жилих приміщень, використанні їх не за призначенням; г) псуванні жилих будинків, жилих приміщень, їх обладнання та об`єктів благоустрою. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний оцінити докази, шляхом всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Допитана судом свідок ОСОБА_2 показала суду, що є власником квартири АДРЕСА_3 , підвалу під індексом XVIII. Її квартира розташована на 3 поверсі, а належний підвал знаходиться під квартирою позивача, котрий проживає на першому поверсі. Показала, що 02.10.2025 вона звернулась на «гарячу лінію м.Львова» про те, що сусідами самовільно замуроване вікно у її підвал. Зазначила, що зверталась до позивача з вимогою усунути допущене ним порушення, натомість позивач висловився, що проживає у будинку понад 50 років, буде робити те, що вважає за потрібне, відмовився відновлювати попередній стан її підвального приміщення. Додатково свідок вказала, що свій підвал вона використовує як найпростіше укриття для неї та її дитини, як аварійний вихід у випадку завалення основного виходу, а замуроване позивачем вікно створює реальну загрозу її життю у разі надзвичайної ситуації.
З копії плану квартири АДРЕСА_3 вбачається, що підвал має віконний проріз.
Допитана судом свідок ОСОБА_4 показала, про у 2025 році працювала в ЛКП «Житловик-С», при обстеженні прибудинкової території будинку АДРЕСА_1 спілкувалась з ОСОБА_1 , який проживає у квартирі, котра розташована над підвалом ОСОБА_2 . ОСОБА_1 вказував, що у його квартирі є сирість, тому він вирішив покращити свої житлові умови, а саме засипав приямок, замурував віконний проріз у цей підвал. В подальшому при складанні протоколу ОСОБА_1 категорично відмовився підписувати складаний відносно нього протокол. 
У суду немає підстав піддавати сумніву показання допитаних свідків у даній справі, оскільки відповідно до вимог процесуального закону свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 приведені до присяги та повідомлені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання.
Судом з`ясовано, що позивач своєчасно був проінформований про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, йому скеровувались повістки за місцем його проживання, а саме на 18.11.2025, на 02.12.2025, на 16.12.2025. Всі повістки направлялись рекомендованими листами.
Верховний Суд у постанові від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 зазначив, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника. 
Таким чином, адміністративною комісією Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради вжито заходи щодо своєчасного сповіщення позивача про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, що підтверджується копіями повісток, копіями списків поштових відправлень рекомендованих листів та копіями чеків АТ «Укрпошта».
Згідно із ч. 1 ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. 
Отже, судовим розглядом беззаперечно встановлено об`єктивні дані, що безспірно та переконливо встановлюють вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбачене ст.150 КУпАП. Доводи позивача про розгляд справи у його відсутності, про несвоєчасне інформування, про незазначення у постанові часу вчинення правопорушення не заслуговують на увагу суду. 
Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Представник відповідача переконав суд у правомірності дій при прийнятті постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача, який на початку жовтня 2025 року самовільно засипав та забетонував віконний проріз підвального приміщення (який розташований у приямку), що призвело до повного перекриття доступу повітря та знищення функціонуючої вентиляції приміщень підвалу, зазначені роботи виконано без отримання відповідного дозволу за адресою: м.Львів, вул. Меблярська, 16, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 150 КУпАП. Таке порушення виявлено ЛКП «Житловик–С», про що складено протокол від 28.10.2025. 
Виходячи з наведеного, адміністративний позов слід залишити без задоволення. 
Керуючись ст. ст. 69-71,159-163, 167 КАС України, суд
у х в а л и в :
Позов ОСОБА_1 до Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення – залишити без задоволення. 
Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Учасники:
Позивач: 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: 
Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради, місце знаходження: м.Львів, просп. Червоної Калини, 66.
Повний текст рішення складено 24.03.2026.

Суддя         Олена ГОРБАНЬ