Справа № 283/549/26
Провадження №3/283/173/2026

П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и 

26 березня 2026 року м. Малин

Суддя Малинського районного суду Житомирської області Тимошенко А.О., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від відділення поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , працюючого ТК «Універсал»
- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 171107 ОСОБА_1 07 березня 2026 року о 14 годині 07 хвилин по вулиці Грушевського, м. Малин Коростенського району Житомирської області керував автомобілем марки «Skoda Superb», н.з. НОМЕР_2 ,з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, виражене тремтіння пальців рук. Від огляду в установленому законом порядку на стан сп`яніння на газоаналізаторі «Drager Alcotest 6810» та в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху України.
 
Розглянувши матеріали протоколу, суд дійшов висновку, що даний протокол підлягає поверненню на доопрацювання.
Відповідно ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Суд зазначає, що керування транспортним засобом – це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху – для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
Відповідно до вимог ст. ст. 31, 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Пунктом 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року № 1026 встановлено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
З переглянутого у судовому засіданні відеозапису під назвою «WhatsApp Video» з відеореєстратора службового поліцейського автомобіля, який розпочинається о 14:06:13 годині та закінчується о 14:07:13, вбачається, що в цей проміжок часу автомобіль марки «Skoda Superb», н.з. НОМЕР_2 ,рухається по автодорозі, проте хто ним керує встановити не можливо. Із відеозапису з нагрудної відеокамери працівника поліції під назвою «export-qqj68», який розпочинається о 14:04:23 годині судом встановлено, що з передньої пасажирської двері, припаркованого автомобіля о 14:05:01 виходить ОСОБА_1 . 
На порушення вказаних норм та вимог до протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським не додано ні пояснень свідків, ні відеозаписів з портативного відереєстратора, де має міститися інформація про обставини вчинення правопорушення, а саме відео, що підтвердить факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Суд зауважує, що сам протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи, самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.
Таким чином, з метою своєчасного, повного та об`єктивного розгляду судом справи про адміністративне правопорушення та прийняття процесуального рішення необхідно справу повернути для належного оформлення, під час якого матеріали справи слід привести у відповідність до вимог закону та відомчих нормативно-правових актів.
У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що адміністративні матеріали слід направити на доопрацювання.
Керуючись ч. 1 ст. 130, статтями 251, 278 та 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
п о с т а н о в и в :

Протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення направити на доопрацювання начальнику відділення поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області (11601, вул. Захарченка, 16, м. Малин Коростенського району Житомирської області).
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:	  	А.  О.  Тимошенко