СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2026 року Справа № 480/7346/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - ГелетиС.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, і просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Сумській області №104850010001 від 25.07.2025 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. “ 2” ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу по Списку №2 період роботи з 13.03.2001 по 08.05.2003 на посаді машиніста холодильних аміачних установок, призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з дати виникнення права на її призначення, а саме з 29.07.2025;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з дати виникнення права на її призначення, а саме з 29.07.2025. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до територіального органу ПФУ із заявою про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 на підставі пункту “б” частини 1 статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”. За результатами розгляду заяви позивача, ГУ ПФУ в Сумській області рішенням відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю пільгового стажу. Позивач вважає рішення відповідача протиправним та таким, що не відповідає нормам чинного законодавства, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.
Представник ГУ ПФУ в Київській області подав відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти позовних вимог у повному обсязі та зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058, право на пенсію за списком №2 мають особи після досягнення 55 років за наявності не менше 30 років страхового стажу, з яких щонайменше 12 років 6 місяців - на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці. За наявності не менше половини такого стажу пенсійний вік зменшується пропорційно.
Станом на дату звернення вік позивача - 55 років 11 місяців 20 днів, страховий стаж - 37 років 1 місяць 24 дні, пільговий стаж за Списком №2 - 9 років 11 місяців 9 днів. Період з 13.03.2001 по 08.05.2003 не зараховано до пільгового стажу через відсутність відомостей про атестацію робочого місця.
Оскільки необхідний пільговий стаж відсутній, а право на пенсію за Списком №2 позивач матиме після досягнення 57 років - з 29.07.2026, підстав для призначення пенсії на пільгових умовах немає, а позовні вимоги є безпідставними.
Представник позивача у відповіді на відзив зазначив, що з трудової книжки вбачається, що позивач у період з 05.04.1991 по 08.05.2003 працював машиністом холодильних аміачних установок у ВАТ “Яготинський маслозавод”, тобто обіймав посаду, яка передбачена Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників у редакціях, чинних у відповідні періоди.
Крім трудової книжки, позивачем надано уточнюючу довідку № 172 від 03.02.2025, а також первинні документи, що підтверджують пільговий характер виконуваних робіт і проведення атестації робочих місць, зокрема: накази про проведення атестації та затвердження переліку робочих місць, картку умов праці, накази про прийняття на роботу та звільнення, інші довідки.
На думку представника позивача, зазначені докази підтверджують наявність у позивача права на зарахування спірного періоду до пільгового стажу, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.
ГУ ПФУ в Сумській області повідомлявся про розгляд даної справи належним чином, проте заяви про визнання позову чи відзив на позовну заяву в строки, передбачені статтею 261 КАС України, до суду не надав, на виконання вимог ухвали суду надав лише документи які були витребувані судом. 
Судом було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.
З матеріалів справи, судом встановлено, що позивач звернувся до територіального органу ПФУ із заявою від 18.07.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 (а.с. 86, зворотній бік - 87).
За результатом розгляду заяви від 18.07.2025 прийнято рішення ГУПФУ в Сумській області від 25.07.2025 №104850010001 (а.с. 27), яким відмовлено позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах за списком №2 у зв`язку з відсутністю пільгового стажу. 
Зазначено у спірному рішенні, що пенсійний вік, визначений п. 2 ч.2 ст. 114 Закону №1058-ІУ - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць. Зниження пенсійного віку відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (список №2) особам, які набули не менше половини необхідного стажу на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам.
Вік заявника - 55 років 11 місяців 20 днів.
Страховий стаж особи - 37 років 1 місяць 24 дні, стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць - 9 років 11 місяців 9 днів.
До страхового стажу зараховано всі періоди роботи.
До пільгового стажу не враховано період з 13.03.2001 року по 08.05.2003 року згідно довідки від 03.02.2025 року №172, оскільки в довідці та матеріалах електронної пенсійної справи відсутня інформація про атестацію робочого місця.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який набрав чинності 01.01.2004. Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.
Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. За приписами ч. 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Також, ч. 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
З аналізу зазначених норм законодавства суд вбачає, що до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме: до 01.01.2004, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу, в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.2004.
Згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії' за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до етапі 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
На пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах (пункт другий частини другої статті 114 Закону № 1058).
Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України №1058, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.
Згідно ст.62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" № 637 від 12.08.1993 року (далі - Постанова № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Пунктом трудової книжки або відповідних записів у ній у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії визначено, що у разі коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати уточнюючі довідки.
Верховний Суд у постановах від 31.07.2018 по адміністративній №415/760/17, 31.07.2018 по адміністративній справі № 486/1080/16-а, від 31.07.2018 у адміністративній справі № 235/1112/17 висловив правову позицію про достатність підтвердження страхового стажу на посадах за Списком №1, 2 саме записами у трудовій книжці.
Таким чином, за наявності належно оформлених записів у трудовій книжки та підтвердження стажу роботу, що дає право на пільгову пенсію, підприємством, неможливо спростовувати факт наявності у позивача стажу роботи на посадах, що дає право на призначення пільгової пенсії.
Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).
Відповідно до п. 3 Порядку № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.
Відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 встановлено, що у період з 05.04.1991 до 08.05.2003 ОСОБА_1 працював машиністом холодильних аміачних установок 5 розряду у ВАТ “Яготинський маслозавод” (а.с.50).
Довідкою ВАТ “Яготинський маслозавод” № 172 від 03.02.2025 про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній підтверджено, що позивач у період з 05.04.1991 до 08.05.2003 виконував роботи з обслуговування холодильних аміачних установок за професією “машиніст холодильних аміачних установок”, що передбачена Списком №2 (а.с. 78зворотн.стор).
Зазначене свідчить, що позивач безперервно з 05.04.1991 до 08.05.2003 працював на посаді машиніст холодильних аміачних установок.
Водночас у спірному рішенні відповідачем зараховано до пільгового стажу за Списком№2 лише частину періоду роботи позивача машиністом холодильних аміачних установок, а саме з 05.04.1991 до 12.03.2001 (а.с.79).
При цьому не зараховано до пільгового стажу позивача період роботи з 13.03.2001 до 08.05.2003 з підстав відсутності в довідці та матеріалах електронної пенсійної справи інформації про проведення атестації робочого місця. До страхового стажу період з 13.03.2001 до 08.05.2003 відповідачем зараховано.
Судом встановлено, що посада машиніста холодильних аміачних установок, яку обіймав позивач у зазначений період, передбачена Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників:
розділ XXXIII “Загальні професії”, код КП 14341 — згідно з постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10;
розділ XXXIII, код КП 23200000-14341 — згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162;
розділ XXXIII, позиція 33 — згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36.
Суд зазначає, що атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).
Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.
Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.
Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до Списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Пунктом 4.2 Порядку № 383 передбачено, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442(далі - Порядок проведення атестації робочих місць),атестація робочих місцьза умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Судом вважає за необхідне зазначити, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
Атестація має проводитися у передбачені пунктом 4 Порядку проведення атестації строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації.
При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
Суд зазначає, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року по справі № 520/15025/16-а зазначила, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
За таких обставин, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що спірний період роботи позивача підлягає зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача.
Стосовно вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного Фонду України в Київській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з дати виникнення права на її призначення, а саме з 29.07.2025, а також зобов`язання Головне управління Пенсійного Фонду України в Київській області виплатити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з дати виникнення права на її призначення, а саме з 29.07.2025, суд зазначає наступне.
Статтями 80-85 Закону України “Про пенсійне забезпечення” у процедурі забезпечення громадян пенсіями прямо передбачені такі механізми як призначення пенсії та виплата пенсії. Ці ж самі механізми згадані законодавцем і у приписах ст.ст.44-47 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Відповідно до ч.5 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Процедура подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" додатково деталізована нормами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (надалі за текстом - Порядок №22-1).
Згідно з п.4.3 розділу IV Порядку №22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.
Таким чином, суд доходить до висновку, що правова категорія “призначення пенсії” використовується законодавцем у розумінні прийняття територіальним органом Пенсійного фонду України письмового рішення (як індивідуального акту) з приводу визнання за особою суб`єктивного права на одержання грошових платежів у галузі соціального страхування із визначенням розміру регулярного платежу у межах календарного місяця. А тому виданий ПФУ індивідуальний акт з приводу призначення пенсії одночасно охоплює як владне управлінське волевиявлення стосовно правової підстави пенсії, так і владне управське волевиявлення стосовно грошового виміру пенсії.
Відповідно до ч.1 ст. 58 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду. Згідно з п.4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Саме органи пенсійного фонду визначають правильність та повноту наданих документів для призначення (перерахунку) пенсії.
Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення, перерахунку пенсій громадянам. Рішення про призначення пенсії приймається органом Пенсійного фонду і право на призначення пенсії є його виключними повноваженнями, втручання у яке не відповідатиме завданням адміністративного судочинства.
Відповідно до п. 5 ст. 45 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня отримання їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: "Права і свободи людини і громадянина захищаються судом" (стаття 55 Конституції України).
Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.
Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.
Відповідно до частини 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Із системного аналізу вказаних норм убачається, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.
В даному випадку, ГУ ПФУ в Київській області не порушувало право позивача, заява та спірне рішення прийнято іншим органом ГУ ПФУ в Сумській області. 
Під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії саме ГУ ПФУ в Сумській області не зараховував спірний період до пільгового стажу, не було здійснено відповідного належного підрахунку спірного пільгового стажу за Списком №2, про що зазначено вище.
Отже заявлена позовна вимога щодо провести виплату не нарахованої пенсії, і яка взагалі не призначена позивачу за результатом розгляду заяви позивача, є передчасною, заявленою не майбутнє та задоволенню не підлягає. У даному випадку відповідачем, яким прийнято спірне рішення, взагалі заперечується наявність у позивача пільгового стажу за Списком№2, а також право позивача на призначення пенсії.
Враховуючи вищезазначене, для повного захисту порушеного права позивача, суд у відповідності до ст. 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зазначає, що належним способом захисту порушених прав є скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області №104850010001 від 25.07.2025; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати до пільгового стажу позивача за Списком №2 період роботи з 13.03.2001 до 08.05.2003 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області повторно розглянути заяву позивача від 18.07.2025 з урахуванням наявного у позивача загального страхового стажу позивача - 37 років 01 місяць 24 дні, пільгового стажу за Списком №2 - 9 років 11 місяців 09 днів, а також пільгового стажу за Списком №2 у період роботи з 13.03.2001 до 08.05.2003 року, та прийняти вмотивоване рішення по суті заяви.
Враховуючи положення ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, яким прийнято спірне рішення та відмовлено у призначенні пенсії, суму судового збору, сплачену при зверненні до суду. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 25.07.2025 №104850010001, прийняте за результатом розгляду заяви від 18.07.2025, про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах за Списком №2.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43,м. Суми,Сумська область,40009, код ЄДРПОУ 21108013) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_2 ) до пільгового стажу за Списком №2 період роботи з 13.03.2001 до 08.05.2003 (включно).
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43,м. Суми,Сумська область,40009, код ЄДРПОУ 21108013) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_2 ) від 18.07.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням наявного у ОСОБА_1 загального страхового стажу - 37 років 01 місяць 24 дні, стажу за Списком №2 - 09 років 11 місяців 09 днів, а також пільгового стажу за Списком №2 у період роботи з 13.03.2001 до 08.05.2003 (включно), та прийняти вмотивоване рішення по суті заяви.
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Степана Бандери, 43,м. Суми,Сумська область,40009, код ЄДРПОУ 21108013) суму судового збору в розмірі 1211,20 грн. 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   С.М. Гелета