Справа №589/3836/24 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сидорчук О. М.	
Номер провадження 33/816/474/26 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,за участі секретаря судового засідання Кислої Ю. М., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у залі суду в місті Суми в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 серпня 2025 року, якою 

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік.
Постановлено стягнути зі ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі 605 грн 60 коп. 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 серпня 2025 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 01 рік, за те, що 13 серпня 2024 року о 13 год. 11 хв. в м. Шостка по вул. Ушинського, б.8 громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21013 н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а Правил дорожнього руху.
Не погодившись зі вказаним судовим рішенням, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 серпня 2025 року, справу закрити на підставі п.п. 1, 7 ч.1 ст. 247 КУпАП. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що матеріали справи жодним чином не підтверджують факт керування транспортними засобом ним в той день, також поліцейські не врахували пояснення та згоду щодо проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, не враховані і пояснення свідків, які були присутні під час складання протоколу. Крім того, відеозапис є неповним, переривається, відсутні тривалі фрагменти розмови з поліцейськими. Також апелянт наголошує на тому, що подія сталася 13 серпня 2024 року, а отже 13 серпня 2025 року закінчився строк для притягнення до адміністративної відповідальності. 
Доповівши зміст оскаржуваного рішення та доводів апеляційної скарги, вислухавши позицію особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 який вимоги апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводів скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
Дослідивши матеріали справи апеляційний суд вважає, що висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи, оскільки підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 797758 від 13 серпня 2024 року зміст якого відповідає встановленим фактичним обставинам справи, та з якого вбачається, що протокол ОСОБА_1 підписаний, та в якому заперечив вживання алкоголю, з результатами тестів не погоджується;
- роздруківкою зі спеціального технічного засобу газоаналізатора «Драгер» відповідно до якої у ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння – 1,08 %, з результатами якого ОСОБА_1 не погодився про що свідчить його підпис;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відповідно до якого у ОСОБА_1 встановлено стан алкогольного сп`яніння – 1,08 % з результатами якого ОСОБА_2 не був згодний, про що також свідчить його підпис;
-висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відповідно до якого встановлено що ОСОБА_1 перебував у в стані алкогольного сп`яніння; 
- долученим до протоколу відеозаписом з якого, між іншого, слідує підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, факту встановлення в нього ознак алкогольного сп`яніння, факту проходження огляду на встановлення цього стану та факт встановлення у ОСОБА_1 стану алкогольного сп`яніння – 1,08 % з результатом якого він не згодний. 
Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП. Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Щодо тверджень апелянта про те, що матеріали справи жодним чином не підтверджують факт керування транспортним засобом, то апеляційний суд спростовує дане твердження, оскільки досліджений судом відеозапис явно підтверджує та фактично встановлює, що за кермом автомобіля ВАЗ 21013 н.з. НОМЕР_1 знаходився ОСОБА_1 . Крім цього, під час спілкування з ОСОБА_1 працівниками поліції було запідозрено, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а тому йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 6820, на який останній погодився.
Також апелянт зазначає, що поліцейськими було не враховано пояснення та згоду щодо проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння і не враховані пояснення свідків, апеляційний суд визнає надуманими вказані твердження, оскільки матеріалами справи підтверджується, що працівниками поліції було запропоновано та проведено огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, на який ОСОБА_1 погодився, після чого було запропоновано пройти огляд у медичному закладі на який останній також погодився, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_1 перебував у в стані алкогольного сп`яніння. Щодо пояснень свідків на які посилається апелянт, то апеляційним судом встановлено, що протокол серії ААД №797758 від 13 серпня 2024 року та відеозапис не містять жодної інформації про свідків та їх пояснення.
Щодо доводів апелянта про те, що наявні в матеріалах справи відеозаписи не є повними та безперервними, відсутні тривалі розмови з поліцейськими, то їх апеляційний суд вважати обґрунтованими не може, оскільки наданими суду відеозаписами зафіксовані реальні події, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити дійсні обставини справи, які чітко вказують на ОСОБА_1 , як на правопорушника, який керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та на вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння погодився. Слід зазначити, що надані відеозаписи сумнівів щодо достовірності та допустимості не викликають, оскільки не містять ознак фальсифікації, фабрикації, чи присутності на відео іншої особи, а не ОСОБА_1 та містять відео-файли, які є цілісними та безперервними і повністю відтворюють обставини вчиненого водієм правопорушення.
Що стосується доводів апелянта щодо закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності згідно ст. 38 КУпАП, то апеляційний суд зазначає, що відповідно до ч.6 ст.38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених статтею 130 цього Кодексу, може бути накладено протягом одного року з дня його вчинення. Як вбачається з матеріалів справи, правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, вчинене ОСОБА_1 13 серпня 2024 року, а адміністративне стягнення накладене постановою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 серпня 2025 року, тобто в межах строку притягнення до відповідальності. Підстав для закриття провадження по справі на підставі ч.6 ст.38 КУпАП апеляційний суд не вбачає. 
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.
З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 294, 295 КУпАП, 

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11 серпня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 на цю постанову - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.