Єдиний унікальний номер № 728/141/26 
Номер провадження2-а/728/6/26   
 РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 березня 2026 року  Бахмацький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої судді Глушко О.І.
при секретарі Коваленко В.В.
за участю позивача ОСОБА_1 та його представника-адвоката Антоненка І.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмач за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,-
В С Т А Н О В И В:
23.01.2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 полковника ОСОБА_2 №230 від 05.08.2025 року  про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП за порушення правил військового обліку, зокрема пункту 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальних захист», а саме: за не проходження повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби до 05.06.2025 року, будучи визнаним за рішенням військово-лікарської комісії від 18.01.1990 року непридатним у мирний час, обмежено придатним у воєнний час, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000 грн.
З даним правопорушенням та винесеною постановою він не погоджується, оскільки йому не були направлені повістки (виклики) або вручено направлення на проходження ВЛК, а з власної ініціативи він його пройти не міг, оскільки ВЛК проходиться лише за направленням ТЦК та СП.
Враховуючи те, що жодним нормативним актом, у тому числі і зазначеними в оскаржувальній постанові, не передбачено обов`язку громадянина України після оголошення мобілізації без виклику посадових осіб ТЦК та СП для проходження з власної ініціативи ВЛК, то у його діях відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.
Крім того, зазначив про невідповідність змісту оскаржуваної постанови, зокрема, у мотивувальній її частині позивача притягнуто до адміністративної відповідальностіі за ч.3 ст.210 КУпАП, при цьому в резолютивній частині оскаржуваної постанови взагалі відсутнє посилання на будь-яку статтю адміністративного правопорушення та взагалі відсутні кваліфікуючі ознаки саме за ч.3 ст.210 КУпАП, що є істотним порушенням вимог законодавства та є підставою для її скасування. 
Копію вказаної постанови про накладення адміністративного стягнення він не отримував, так як вона в присутності нього не складалася і йому не вручалася. Про її існування йому стало відомо лише після відкриття виконавчого провадження і звернення адвоката з адвокатським запитом до Бахмацького ВДВС, де 14.01.2026 року було отримано відповідь з копією оскаржуваної постанови, в зв`язку з чим просив поновити строк звернення до суду на оскарження вказаної постанови.
Ухвалою суду від 26.01.2026 року відкрито провадження у справі з визначенням її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
02.02.2026 року відповідачем подано відзив на позов, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог вказуючи на те, що позивач є військовозобов`язаним громадянином України, перебуває на загальному військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ), з 12.02.1990 року на підставі абз.2 п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (як звільнений з військової служби в запас та не зарахований до військового оперативного резерву). Позивач допустив факт порушення чинних Правил військового обліку, визначених законом, а саме: не пройшов повторного медичного обстеження позаштатною військово - лікарською комісією з метою встановлення фактичного ступеня придатності до військової служби під час мобілізації, на особливий період, за станом здоров`я, до 05.06.2025 року (як особа, яка за попереднім висновком позаштатної ВЛК була визнана не придатною до військової служби у мирний час, обмежено придатною у воєнний час). У зв`язку з чим, 30.07.2025 року відносно позивача складено протокол № 242 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП. 30.07.2025 року позивач особисто подав заяву на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якій зазначив, що не оспорює допущене ним порушення Правил військового обліку, згоден на притягнення його до адміністративної відповідальності та на розгляд адміністративної справи по суті без його особистої присутності. 05.08.2025 року о 15 год 30 хв до ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач особисто не прибув, при цьому він був належно повідомленим про час і місце розгляду справи. Жодних клопотань від позивача та його законних представників про відкладення розгляду адміністративної справи по суті до відповідача не надходило. Адміністративна справа відносно позивача була розглянута 05.08.2025 року у порядку ст. 279-9 КУпАП, за результатами її розгляду відповідачем винесена постанова №230 від 05.08.2025 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн 00 коп. Супровідним листом від 09.08.2025 року за вихідним №2В/2/3529/2 копію зазначеної постанови засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням №1650102827951 було направлено позивачу, яке повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_2 поштовим оператором з позначкою у довідці про причини повернення/досилання (форма 20) «Адреса відсутній за вказаною адресою», яка засвідчена підписом працівника об`єкта поштового зв`язку з проставленням відбитка поштового пристрою. У зв`язку з тим, що позивач адміністративний штраф у встановленому законодавством про адміністративні правопорушення строк добровільно не сплатив, супровідним листом від 18.09.2025 року постанову №230 від 05.08.2025 року відповідачем було направлено до органів Державної виконавчої служби для її примусового виконання. 
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Антоненко І.Є. підтримали позовні вимоги і просили суд задовольнити їх.
Представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 в судове засідання не з`явився. У наданій заяві просив справу розглядати без його участі. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 210 КУпАП. Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.
Як встановлено в судовому засіданні 30.07.2025 року офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим лейтенантом ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення № 242, зі змісту якого вбачається, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив правила військового обліку, а саме: не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби до 05.06.2025 року, будучи визнаним за рішенням військово-лікарської комісії від 18.01.1990 року непридатним у мирний час, обмежено придатним у воєнний час, чим порушив пункт 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальних захист», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.
У поясненнях та зауваженнях щодо змісту протоколу ОСОБА_1 зазначив, що він не вважав себе обмежено придатним.
Про розгляд справи про адміністративне правопорушення на 15 год 30 хв 05.08.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 повідомлено у протоколі про адміністративне правопорушення, копію якого позивач отримав, що підтверджується його особистим підписом (а.с.29).
30.07.2025 року позивач особисто подав заяву на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якій визнав, що вчинив правопорушення, яке полягає в не проходженні повторно медичного огляду та зазначив, що не оспорює допущене ним порушення Правил військового обліку, згоден на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності (а.с.30). 
На підставі зазначеного протоколу 05.08.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 винесено постанову № 230 по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , із змісту якої вбачається, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив правила військового обліку, а саме: не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби до 05.06.2025 року, будучи визнаним за рішенням військово-лікарської комісії від 18.01.1990 року непридатним у мирний час, обмежено придатним у воєнний час, чим порушив пункт 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальних захист» та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, за що відносно нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень (а.с.7, 31).
Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. 
Копія оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення з супровідним листом від 09.08.2025 року, вих. № 2В/2/3529, засобами поштового зв`язку через національного оператора поштового зв`язку АТ «Укрпошта», рекомендованим поштовим відправленням № 1650102827951 з повідомленням про вручення, складеним за формою № 119, направлена позивачу за адресою: АДРЕСА_2 , яке повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_2 поштовим оператором з позначкою у довідці про причини повернення/досилання (форма 20) «Адреса відсутній за вказаною адресою», у зв`язку з чим вважається неврученою, а тому строк для звернення до суду для оскарження цієї постанови підлягає поновленню (а.с.32, 33).
Супровідним листом від 18.09.2025 року №26/2/4061/3 постанову про накладення адміністративного стягнення №230 від 05.08.2025 року відповідачем було направлено до органів Державної виконавчої служби для її примусового виконання (а.с.34). 
Постановою про відкриття виконавчого провадження старшого державного виконавця Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ковалевською А.О. від 23.09.2025 року відкрито виконавче провадження № 79169108 з примусового виконання постанови № 230, виданої 05.08.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_4 про стягнення штрафу із ОСОБА_1 у сумі 34000 грн 00 коп (в подвійному розмірі) на користь держави, відповідно до положень ст. 308 КУпАП (а.с.6).
З відповіді за № 2272453 від 26.01.2026 року з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований з 27.04.2021 року за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 18).
Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, позивач перебуває на загальному військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ); проходив строкову військову службу з 09.06.1989 року по 10.02.1990 року, звільнений в запас за станом здоров`я; мав статус «непридатний до військової служби у мирний час, обмежено придатний у воєнний час»; не пройшов до 05.06.2025 року повторний медичний огляд з метою визначення його придатності до військової служби; рішенням ВЛК від 31.07.2025 року визнаний придатним до військової служби (а.с. 50-51).
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.
Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Положеннями ч. 1-4 ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Як передбачено ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Диспозицією ч. 3 ст. 210 КУпАП, за якою кваліфіковані дії ОСОБА_1 в оскаржуваній ним постанові, передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, а санкцією визначено стягнення у виді накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Разом з тим, ч. 1 ст. 210 КУпАП визначає відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.
Вказана норма права є бланкетною, тобто закріплює лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення цих ознак необхідно звертатися до норм інших нормативно-правових актів у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації, оборони України та про військовий обов`язок та військову службу.
Положеннями статті 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією рф, в Україні введено воєнний стан із 05.30 години 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.
Відповідно до Указу Президента України № 65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 7113 від 03 березня 2022 року, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-XII від 21 жовтня 1993 року оголошено загальну мобілізацію.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 21 березня 2024 року № 3621-IX (в редакції Закону № 4235-IX від 12.02.2025, який набрав чинності 15.02.2025) установлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Аналіз пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3621-IX дозволяє дійти таких висновків:
1) громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом, тобто до 04.05.2024, зобов`язані були до 05.06.2025 пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби;
2) законодавцем визначено два альтернативних шляхи виконання громадянином зазначеного обов`язку: 2.1) самостійне звернення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду; 2.2) самостійне звернення через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Відповідно до п. 63 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (в редакції, чинній станом на 22.12.2025), військовозобов`язані, які звернулися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіональних органів СБУ чи відповідного підрозділу розвідувальних органів) із заявою про надання відстрочки, до прийняття рішення відповідною комісією не направляються для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, крім тих, що були раніше визнані обмежено придатними або тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на строк від шести до 12 місяців відповідно до висновку військово-лікарської комісії, у разі закінчення строку дії довідки (постанови) військово-лікарської комісії, за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю.
У разі ухвалення комісією рішення про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаний, який підлягає призову на військову службу під час мобілізації, направляється на медичний огляд для визначення придатності до військової служби.
Військовозобов`язані, у яких строк дії відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не завершився, на медичний огляд не направляються, крім випадків, коли військовозобов`язані приймаються на військову службу за контрактом, або були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю), або самостійно виявили бажання пройти медичний огляд.
Отже, позивач, громадянин України чоловічої статі віком від 25 до 60 років, який був визнаний обмежено придатним до військової служби у воєнний час, не виключений з військового обліку, був зобов`язаний до 05.06.2025 пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, самостійно ініціювавши проходження ВЛК шляхом звернення до ТЦК або звернення через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста.
Суду не надано доказів вжиття позивачем заходів задля отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду та проходження такого огляду до 05.06.2025.
Отже, позивач порушив правила військового обліку, вчинене в особливий період. 
Посилання позивача на невідповідність оскаржуваної постанови та відсутність кваліфікуючих ознак ч.3 ст. 210 КУпАП не заслуговує на увагу, оскільки, як вбачається з її змісту, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП; непроходження ВЛК кваліфікується як порушення правил військового обліку.
Враховуючи вищенаведене, суд не погоджується із доводами позивача щодо протиправності оскаржуваної постанови.
За правилами ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Разом з тим, виходячи із положень ч. 2 ст.77 КАС України та закріпленого в ч. 4 ст.129 Конституції України принципу змагальності і рівності сторін у судочинстві, обов`язок доказування законності застосування адміністративного стягнення при розгляді скарги громадянина в суді покладається на орган (посадову особу), яким винесено оскаржувану постанову.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.06.2020 у справі №520/2261/19 вказала, що визначений статтею 77 КАСУ обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Статтею 106 КАС України встановлено, що на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, позивач надає докази.
Доказів на спростування вказаних обставин позивачем суду надано не було.
В ході розгляду справи судом встановлено правомірність оскаржуваного рішення, наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому відсутні підстави для задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 77, 242-246, 286 КАС України, суд 
У Х В А Л И В:
Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення за № 230, складеної 05.08.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 . 
В задоволенні адміністративного позову  ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовити.
Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 , фактично проживає АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_4 код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .
Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 19.03.2026 року.

Суддя О.І. Глушко