ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/36502/23 Суддя (судді) першої інстанції: Лапій С.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2026 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Судді-доповідача: Ключковича В.Ю.
Суддів: Беспалова О.О., Грибан І.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2023 року до Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області, в якому просить суд:
- визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 2 лютого 2023 року №157/335-23 у скасуванні державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами: 3220884000:02:001:0109 та 220884000:02:001:0110;
- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Київській області скасувати державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами: 3220884000:02:001:0109 та 3220884000:02:001:0110.
Позовні вимоги обґрунтовані протиправною відмовою відповідача у скасуванні державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами: 3220884000:02:001:0109 та 3220884000:02:001:0110.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 02.02.2023 №157/335-23 в скасуванні державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами: 3220884000:02:001:0109 та 220884000:02:001:0110. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Київській області скасувати державну реєстрацію земельних ділянок з кадастровими номерами: 3220884000:02:001:0109 та 3220884000:02:001:0110.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 у справі № 320/36502/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання протиправними дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії та прийняти нову постанову відповідно до чинного законодавства з урахуванням норм матеріального права, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити у повному обсязі; залучити в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Борівської селищної ради Макарівського району Київської області; залучити в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО-ХОЛДИНГ MC»; справу розглядати за участі представника Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області.
Ухвалами колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2025 та від 26.01.2026 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
Позивач не подав відзиву на апеляційну скаргу.
Щодо клопотання апелянта про розгляд справи в судовому засіданні, колегія суддів зазначає наступне.
Частинами 2 та 3 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.
У той же час, згідно частин 1-3 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини 4 статті 12, частини 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.
У той же час, спірні правовідносини не відносяться до категорії справ, передбачених частиною 4 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.
Як вбачається з поданого клопотання, в такому не наведено жодних доводів, які б свідчили про те, що характер спірних правовідносин та предмет доказування вимагають проведення судового засідання або посилань на обставини, які можливо встановити лише у такий спосіб.
Дослідивши клопотання апелянта, матеріали справи, предмет та підстави позову, склад учасників справи, тощо, колегія суддів дійшла висновку, що характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають її розгляду в порядку загального позовного провадження, а тому у задоволенні зазначеного клопотання необхідно відмовити.
Розглянувши клопотання апелянта про залучення до справи третіх осіб, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення цього клопотання з огляду на таке.
Відповідно до частини 2 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.
Згідно з частиною 4 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.
Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі (частина 5 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України).
Заявляючи клопотання про залучення третіх осіб, представником відповідача не зазначено, які саме права чи обов`язки державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Борівської селищної ради Макарівського району Київської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ХОЛДИНГ MC» порушено і яким чином рішення суду у цій справі може вплинути на права чи обов`язки таких осіб.
Оскільки представник відповідача не аргументував і не надав жодного доказу ймовірності впливу рішення у цій справі на права, свободи, інтереси або обов`язки державного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Борівської селищної ради Макарівського району Київської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ХОЛДИНГ MC», апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення такого клопотання.
Керуючись частинами 1 та 2 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до фактичних обставин справи, 14.03.2001 Іванківською сільською радою народних депутатів видано Державний акт про право приватної власності на землю ІІІ-КВ №108203, відповідно до якого позивачу ОСОБА_1 передається у приватну власність земельна ділянка площею 2.86 г для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2022 року у справі №359/4687/19:
визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держземагентства у Київській області №КИ/3220884000:02:001/00000018 від 23 квітня 2013 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220884000:02:001:0109 для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Іванківської сільської ради Бориспільського району;
визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності № НОМЕР_1 , видане 7 травня 2013 року на ім`я ОСОБА_2 ;
визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області Бєди Ірини Борисівни №2152645 від 7 травня 2013 року про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220884000:02:001:0109 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Іванківської сільської ради Бориспільського району;
визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держземагентства у Київській області №КИ/3220884000:02:001/00000025 від 23 квітня 2013 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220884000:02:001:0110 для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Іванківської сільської ради Бориспільського району;
визнано незаконним та скасовано свідоцтво про право власності № НОМЕР_2 , видане 7 травня 2013 року на ім`я ОСОБА_4 ;
визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області Гапоненка Сергія Васильовича №2153057 від 7 травня 2013 року про державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220884000:02:001:0110 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Іванківської сільської ради Бориспільського району.
На підставі вказаного судового рішення, 27.01.2023 позивач подав до ГУ Держгеокадастру у Київській області заяву про зняття з реєстрації у Єдиному державному земельному кадастрі земельних ділянок з кадастровими номерами 3220884000:02:001:0109 та 3220884000:02:001:0110.
До вказаної заяви позивачем додано, зокрема, копію рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2022 року у справі №359/4687/19 з відміткою про набрання ним законної сили 30 серпня 2022 року.
Листом №157/335-23 від 2 лютого 2023 року відповідач повідомив, що згідно з п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, для скасування державної реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі рекомендуємо долучити рішення про скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами: 3220884000:02:001:0109 та 3220884000:02:001:0110.
Позивач вважаючи таку відмову відповідача протиправною, звернувся до суду за захистом своїх прав з цим позовом.
Переглядаючи оскаржуване рішення в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Щодо залучення третіх осіб - орендарів спірних земельних ділянок ТОВ «АГРО-ХОЛДИНГ MC», колегія суддів не встановила порушення їх прав, свобод та інтересів резолютивною частиною рішення суду першої інстанції від 11 вересня 2025 року.
Частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
За правилами частини першої статті 293 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
Судова колегія враховує, що ТОВ «АГРО-ХОЛДИНГ MC» не звертався до суду апеляційної інстанції з відповідною скаргою.
За правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 17.05.2018 у справі № 904/5618/17, від 11.07.2018 у справі № 911/2635/17, від 21.02.2019 у справі № 908/1141/15-г, від 23.11.2020 у справі № 826/3508/17, від 21.04.2021 у справі № 640/8411/19 судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо указав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.
Колегія суддів також враховує відсутність клопотань відповідача щодо залучення третіх осіб, поданих до суду першої інстанції.
Щодо порядку розгляду адміністративної справи, судова колегія зазначає, що спірні правовідносини не відносяться до категорії справ, передбачених частиною 4 статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.
Щодо права на подання відзиву на позовну заяву, судова колегія враховує наступне.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 8 грудня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.27-28).
Вказана ухвала доставлена до електронного кабінету Головного управління Держгеокадастру у Київській області 11 грудня 2023 року о 23:15 год. (а.с.29).
Телефонограмою від 26 грудня 2023 року суд повідомив позивача про недостатнє фінансування поштових відправлень та відсутність можливості надіслати учасникам справи процесуальні документи (а.с.30).
Відповідно до відомостей ЄДРПОУ, адресою місцезнаходження Головного управління Держгеокадастру у Київській області є м. Київ, вул. Серпова 3/14.
Рішення суду першої інстанції прийнято 11 вересня 2025 року. 
Відповідно до частини 1 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система.
Згідно із частиною 4 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу.
Частиною 5 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їх офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
Положенням частини 6 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку.
Відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Згідно із частинами 7, 8, 10 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.
Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
На цій підставі колегія суддів доходить до висновку, що надсилання у встановленому порядку процесуальних документів в електронному вигляді передбачає використання сервісу "Електронний суд", розміщеному за посиланням https://cabinet.court.gov.ua/login, за умови попередньої реєстрації офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) та з обов`язковим використанням такою особою власного електронного підпису.
Пунктом 42 частини 2 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи визначено, що засобами ЄСІТС в автоматичному режимі здійснюється перевірка наявності в особи зареєстрованого Електронного кабінету.
У разі наявності в особи Електронного кабінету засобами ЄСІТС забезпечується надсилання до автоматизованої системи діловодства підтвердження доставлення до Електронного кабінету користувача документа у справі.
В іншому випадку до автоматизованої системи діловодства надходить повідомлення про відсутність в особи зареєстрованого Електронного кабінету.
Згідно із пунктом 2 частини 6 статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10 серпня 2022 року у справі № 440/931/21.
Разом з тим, відповідно до висновку Верховного Суду у постанові від 19 вересня 2024 року у справі №440/16664/23: «з огляду на запровадження підсистем ЄСІТС «Електронний кабінет» та «Електронний суд», що забезпечують можливість направлення судом документів у справах в електронній формі шляхом їхнього надсилання до Електронного кабінету користувача (у тому числі автоматично), приписи КАС України щодо надсилання судового рішення в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення мають імперативний характер лише у випадку відсутності в учасника справи Електронного кабінету. Отже, надіслання судового рішення в електронній формі до Електронного кабінету сторони є належним, визначеним процесуальним законодавством способом надсилання судового рішення учаснику справи».
Згідно з приписами пункту 12 частини дев`ятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідач не позбавлений можливості, у разі виникнення такої необхідності, отримання позовних матеріалів безпосередньо у суді. 
Разом з тим, матеріали справи не містять доказів того, що після отримання ухвали Київського окружного адміністративного суду про відкриття провадження у справі апелянтом вчинялись дії щодо ознайомлення з матеріалами справи.
Таким чином наведені доводи, які наводяться скаржником в апеляційній скарзі, не свідчать про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення.
Відтак, доводи апелянта в цій частині відхиляються колегією суддів.
Щодо порядку скасування державної реєстрації земельної ділянки, судова колегія враховує наступне. 
Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин першої - третьої статті 79-1 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.
Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру установлює Закон України «Про державний земельний кадастр».
За визначенням понять, наведених у частині першій статті 1 цього ж Закону державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.
Відповідно до частин 10, 11 статті 24 вказаного Закону державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі:
поділу чи об`єднання земельних ділянок;
якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника;
ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки.
Ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням таким рішенням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо земельної ділянки (за наявності таких прав, обтяжень). Ухвалення судом рішення про визнання нечинним рішення органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, за якою була сформована земельна ділянка, щодо якої виникли речові права, а також про скасування державної реєстрації такої земельної ділянки, що допускається за умови визнання нечинним рішення про затвердження такої документації (за його наявності) та припинення таких прав (за їх наявності).
У разі скасування державної реєстрації з підстав, зазначених в абзацах третьому і четвертому частини десятої, державний кадастровий реєстратор у десятиденний строк повідомляє про це особу, за заявою якої здійснено державну реєстрацію земельної ділянки, а в разі наявності зареєстрованих речових прав на неї - суб`єктів таких прав.
Вказані норми також викладені в п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051.
Фактичні обставини справи свідчать про те, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2022 року у справі №359/4687/19 визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області Бєди Ірини Борисівни №2152645 від 7 травня 2013 року про державну реєстрацію за ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220884000:02:001:0109 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Іванківської сільської ради Бориспільського району; визнано незаконним та скасовано рішення державного реєстратора реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області Гапоненка Сергія Васильовича №2153057 від 7 травня 2013 року про державну реєстрацію за ОСОБА_4 права власності на земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 3220884000:02:001:0110 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Іванківської сільської ради Бориспільського району.
Відмовляючи у задоволенні звернення позивача відповідач рекомендував долучити рішення про скасування державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами: 3220884000:02:001:0109 та 3220884000:02:001:0110.
При цьому, Головне управління Держгеокадастру у Київській області було відповідачем у судовій справі №359/4687/19.
Згідно з ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2022 року у справі №359/4687/19 набрало законної сили 30 серпня 2022 року, відтак є обов`язковим для виконання.
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Керуючись наведеними приписами, судова колегія дійшла висновку про протиправність означеної відмови Головного управління Держгеокадастру у Київській області у скасуванні державної реєстрації земельних ділянок з кадастровими номерами: 3220884000:02:001:0109 та 3220884000:02:001:0110.
У частині покликань апелянта на наявність нескасованих речових прав (права оренди) у інших осіб, колегія суддів зауважує, що наведені обставини не зазначені відповідачем у якості підстав для відмови у скасуванні державної реєстрації земельних ділянок в Державному земельному кадастрі, що надана листом від 2 лютого 2023 року №157/335-23 (а.с.16).
Верховний Суд у постанові від 17 грудня 2018 року у справі №509/4156/15-а виснував, що адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності ("виправдання") свого рішення.
Водночас суб`єкт владних повноважень не може обґрунтовувати правомірність рішення, що оскаржується, іншими обставинами, ніж ті, що зазначені безпосередньо в рішенні, що оскаржується. За іншого підходу суб`єкт владних повноважень міг би самостійно та довільно змінювати (доповнювати) обґрунтування своїх дій (рішень) після їх вчинення (ухвалення), що не сумісне з принципами правової визначеності та належного урядування, які є фундаментальними для правової держави (постанова Верховного Суду від 17 квітня 2024 року у справі 638/3335/17).
З аналогічних підстав підлягають відхиленню доводи апелянта щодо відсутності повноважень на скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.
Щодо припинення речових прав, апеляційний суд враховує, що відповідні вимоги позивачем не заявлено. 
За таких обставин, враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2025 року у справі №320/36502/23 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя доповідач: В.Ю. Ключкович

Судді: О.О. Беспалов 

І.О. Грибан