ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
23 квітня 2026 року справа №200/7252/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року (повне судове рішення складено 26 листопада 2025 року) у справі № 200/7252/25 (суддя в І інстанції Михайлик А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - Управління), в якому просив:
визнати протиправним та скасувати рішення від 03.09.2025 № 052630003060 про відмову в призначенні пенсії;
зобов`язати зарахувати згідно з трудовою книжкою до пільгового стажу за списком 2 періоди зайнятості з 01.09.1982 по 27.06.1985, з 01.07.1985 по 01.11.1985, з 10.11.1985 по 17.12.1987, з 24.02.1988 по 06.11.1990, з 15.11.1990 по 12.04.1991, з 01.06.1991 по 12.10.1992, з 20.10.1992 по 01.09.1998, з 27.07.1999 по 15.09.2004, з 03.10.2005 по 25.08.2010, з 01.10.2010 по 25.10.2010, з 27.10.2010 по 08.09.2011, з 16.09.2011 по 01.04.2014, з 02.04.2014 по 27.08.2025, до загального страхового стажу періоди зайнятості з 24.02.1988 по 06.11.1990, з 15.11.1990 по 12.04.1991, з 01.06.1991 по 12.10.1992, з 02.12.1998 по 27.07.1999, з 03.10.2005 по 25.08.2010, з 01.04.2022 по 31.10.2023 та призначити пенсію за списком № 2 відповідно до п. б ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
В обґрунтування позову зазначено, що рішення про відмову в призначенні пенсії прийнято через недостатність страхового та пільгового стажу, з правильністю визначення якого позивач не погоджується. Позивач зазначив, що відповідачем під час розгляду його заяви протиправно не враховано до страхового та пільгового стажу періоди його роботи на підставі відомості трудової книжки з підстав недоліків її оформлення та зауважив, що записи трудової книжки є достатніми для підтвердження його страхового та пільгового стажу.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області від 03.09.2025 № 052630003060 про відмову в призначенні пенсії.
Зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 27.08.2025 із врахуванням відомостей трудової книжки серії НОМЕР_1 та висновків суду, наведених в цьому рішенні.
Зобов`язано Управління зарахувати до пільгового стажу за списком 2 періоди зайнятості ОСОБА_1 з 01.09.1982 по 17.07.1985, з 01.07.1985 по 01.11.1985, з 10.11.1985 по 17.12.1987, з 20.10.1992 по 01.09.1998.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що підставою відмови у призначенні позивачу пенсії стало недостатність страхового та пільгового стажу позивача. При цьому, до страхового стажу позивача не враховано періоди згідно з трудовою книжкою, оскільки трудова книжка містить недоліки оформлення; до пільгового стажу не враховано періоди роботи позивача через відсутність довідок, уточнюючих пільговий характер роботи, та наявність недоліків у наданих уточнюючих довідках.
Посилаючись на правомірність визначення тривалості страхового та пільгового стажу під час розгляду заяви про призначення пенсії, відповідач зауважував на відсутності підстав для скасування рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
27.08.2025 позивач через веб-портал ПФУ надав заяву про призначення пенсії.
Заяву позивача за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Чернівецькій області, що є відповідачем у справі.
03.09.2025 відповідачем прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за № 052630003060 у зв`язку з недостатністю пільгового та страхового стажу.
За змістом рішення згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійний вік становить 55 років, необхідний страховий стаж – 30 років, пільговий – 12 років 6 місяців, під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії встановлено, що його страховий стаж становить 29 років 6 місяців 17 днів, пільговий стаж – 10 місяців 12 днів.
За змістом рішення, до страхового стажу не зараховані періоди згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці трудової книжки зазначено неправильну дату народження; до пільгового стажу не зараховано період роботи з 20.10.1992 по 01.09.1998 згідно з довідкою від 03.12.2021 № 63-К, оскільки відсутні три підписи відповідальних осіб та відсутні накази про атестацію робочого місця за умовами праці та період роботи з 01.07.1985 по 01.11.1985 згідно з довідкою від 04.01.2022 № 23/1, оскільки відповідно до Єдиного реєстру страхувальників ПАТ «Дружківський машинобудівний завод» з 26.03.2025 знаходиться в стані «припинено», а тому, через ліквідацію підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж має підтверджуватися комісією з питань підтвердження стажу роботи згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1.
Згідно з формою РС-право до страхового стажу враховані період навчання позивача з 01.09.1982 по 17.07.1985 період проходження військової служби з 10.11.1985 по 17.12.1987, періоди роботи з 18.07.1985 по 01.11.1985, з 20.10.1992 по 01.09.1998, 01.01.1999, з 01.07.1999 по 04.07.1999, з 01.08.1999 по 15.09.2004, з 01.10.2010 по 05.10.2010, з 27.10.2010 по 08.09.2011, з 16.09.2011 по 30.06.2016, з 01.08.2016 по 31.03.2022, з 01.10.2023 по 31.07.2025, до пільгового стажу врахований період роботи позивача з 27.10.2010 по 08.09.2011.

При ухваленні рішення апеляційний суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Призначення і виплата пенсії в Україні здійснюється згідно із Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон України №1058-IV).
Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”).
За правилами п. 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Пунктом 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Згідно частини 1 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Приписами частини 2 цієї статті встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно з частиною першої статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788 до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Згідно з п. а частини 3 цієї статті до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;
Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
У періоді оформлення позивачу запису в трудовій книжці про роботу 01.07.1985 діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затверджена постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 №162 (надалі - Інструкція №162).
Згідно з пунктом 1.1 Інструкції № 162, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Підпунктом 2.2 пункту 2 Інструкції №162 визначено, що заповнення трудової книжки вперше проводиться адміністрацією підприємства в присутності працівника не пізніше тижневого строку з дня прийому на роботу. До трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження.
Згідно з пунктом 2.3 Інструкції № 162 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про винагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Пунктом 2.10-2.11 Інструкції визначено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.
Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.
Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 (далі – Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису
Згідно з п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Додатково в довідці наводяться такі відомості:
стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції;
стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування;
стосовно жінок, які працюють на вирощуванні, збиранні та післязбиральному обробленні тютюну, - про зайнятість на перелічених роботах протягом повного сезону.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
У разі відсутності правонаступника, а також у разі знищення архівів у зв`язку з воєнними (бойовими) діями підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, а також до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінфіном.
Пунктами 2, 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731), встановлено, що під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків. При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
В пунктах 4.2 та 4.3 наведеного Порядку застосування списків йдеться про застосування результатів атестації (як вперше проведеної, так і чергової) при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці затверджений постановою КМУ від 01.08.1992 № 442. Згідно з пунктами 1-2 зазначеного порядку атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому. Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Пунктом 4 Порядку № 442 встановлено, що атестація проводиться атестаційною комісією, склад і повноваження якої визначаються наказом по підприємству, організації, в строки, передбачені колективним договором, але не рідше ніж один раз на п`ять років. До складу комісії включається уповноважений представник виборного органу первинної профспілкової організації, а в разі відсутності профспілкової організації – уповноважена найманими працівниками особа.
Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Відповідно до ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII, час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю.
Пунктом 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 № 590 встановлено, що при призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам і службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці та в гарячих цехах і на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти "а" і "б" пункту 16), [...] періоди, зазначені у підпунктах "к" і "л", прирівнюються за вибором особи, що звернулась за призначенням пенсії, або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.
В свою чергу п. п. "к" п. 109 Положення № 590 визначав, що, крім роботи в якості робочого або службовця, до загального стажу роботи зараховується також служба у складі Збройних Сил СРСР.
Правові, організаційні та фінансові засади функціонування і розвитку системи професійної (професійно-технічної) освіти, створення умов для професійної самореалізації особистості та забезпечення потреб суспільства і держави у кваліфікованих робітниках визначені Законом України «Про професійно-технічну освіту» № 103/98-ВР.
Відповідно до ст. 3 Закону № 103, що був чинним під час навчання позивача, професійна (професійно-технічна) освіта є складовою системи освіти України. Професійна (професійно-технічна) освіта є комплексом педагогічних та організаційно-управлінських заходів, спрямованих на забезпечення оволодіння громадянами знаннями, уміннями і навичками в обраній ними галузі професійної діяльності, розвиток компетентності та професіоналізму, виховання загальної і професійної культури. Професійна (професійно-технічна) освіта здобувається у закладах професійної (професійно-технічної) освіти. Професійне (професійно-технічне) навчання - складова професійної (професійно-технічної) освіти. Професійне (професійно-технічне) навчання передбачає формування і розвиток професійних компетентностей особи, необхідних для професійної діяльності за певною професією у відповідній галузі, забезпечення її конкурентоздатності на ринку праці та мобільності, перспектив її кар`єрного зростання впродовж життя.
Згідно зі ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 44 Закону № 1058 призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ
Спірним питанням в межах цієї справи є правомірність обчислення відповідачем страхового та пільгового стажу позивача під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії, що вирішується судом з урахуванням документів, що перебували у відповідача під час вирішення питання про призначення позивачу пенсії.
Так, у позові позивач наполягає на протиправності неврахування до страхового стажу періодів з 24.02.1988 по 06.11.1990, з 15.11.1990 по 12.04.1991, з 01.06.1991 по 12.10.1992, з 03.10.2005 по 25.08.2010, з 01.04.2022 по 31.10.2023 та періоду отримання допомоги по безробіттю з 02.12.1998 по 27.07.1999. Відповідно до рішення про відмову в призначенні пенсії від 03.09.2025 під час розгляду заяви про призначення пенсії не враховано періоди роботи згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 через неправильну дату народження на титульній сторінці трудової книжки.
Згідно з трудовою книжкою серії НОМЕР_1 , її оформлено на ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , освіта - середня, професія, спеціальність електрогазозварник, дата заповнення 01.07.1985, на титульній сторінці наявний скріплений печаткою підпис особи, що її заповнила, підпис позивача. Згідно з паспортом позивача серії НОМЕР_2 , копія якого наявна в матеріалах справи, дата його народження « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
При вирішенні питання щодо правомірності неврахування відомостей трудової книжки через помилку в даті народження на титульній сторінці (зазначено 05.12.1966 замість 06.12.1966), суд на підставі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а (провадження №К/9901/2310/18), згідно з якими певні недоліки заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обчислення стажу при призначенні пенсії. В постанові суду зазначено, що самі по собі виявлені суб`єктом владних повноважень недоліки в оформленні окремих записів трудової книжки не обумовлюють недійсності трудової книжки, не призводять до суттєвого чи істотного впливу на зміст відомостей про трудову діяльність позивача, а тому трудова книжка позивача, що містить записи про періоди роботи на відповідних посадах у зазначені періоди часу, є належним доказом роботи позивача.
Окрім цього, відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України № 301 від 27.04.1993 «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Отже, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу порушення порядку ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.
За звіряння записів трудової книжки про проходження військової служби судом встановлено їх відповідність відомостям військового квитка серії НОМЕР_3 , відомості про роботу трудової книжки співпадають із відомостями із Реєстру застрахованих осіб, записи про роботу є послідовними та взаємопов`язаними, не містять розбіжностей чи суперечностей, стосуються періоду трудової діяльності позивача. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що виявлений відповідачем недолік оформлення трудової книжки (помилка у даті народження) не є достатньою підставою для відмови у зарахуванні відповідного трудового стажу, оскільки не спростовує факту зайнятості позивача. Отже, неврахування відповідачем трудової книжки під час обчислення страхового стажу роботу з підстав недоліків її оформлення є протиправним.
Трудова книжка позивача НОМЕР_1 містить такі записи щодо спірних періодів:
з 24.02.1988 по 06.11.1990 – електрозварник ручної зварки 3 розряду Дружківського майданчику Краматорської ділянки Краматорського спеціалізованого управління «Укренергочермет» (записи № 5,6);
з 15.11.1990 по 12.04.1991 електрозварник ручної зварки 3 розряду Дружківського майданчика Краматорської ділянки у Краматорському виробничому кооперативі «Байкал» (записи № 7,8);
з 01.06.1991 по 12.10.1992 електрогазозварник 5 розряду у Спеціалізованому проектно-конструкторському бюро з модернізації та технології ремонту устаткування за договором строком на 7 місяців (запис № 9,10);
з 02.12.1998 по 27.07.1999 отримання допомоги по безробіттю згідно з ст. 26 п. 1 б Закону України про занятість населення (запис 14,15);
з 03.10.2005 по 25.08.2010 газозварник у ЗАТ «Сантехмонтаж» (запис № 19,20);
з 01.04.2022 по 31.10.2023 електрогазозварник у ТОВ «Донбаська екскаваційна компанія», що згідно з записом 30 трудової книжки з 16.08.2022 перейменовано у ТОВ «ДЕК» (записи № 29-31).
При вирішенні питання щодо зобов`язання врахувати періоди роботи позивача до страхового стажу, суд враховує ст. 24 Закону № 1058, відповідно до яких питання правомірності обчислення страхового стажу за період до 01.01.2004 вирішується згідно з положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст. 62 якого визначає трудову книжка основним документом, що підтверджує стаж, обчислення страхового стажу, щодо періодів роботи після 01.01.2004 – на підставі положень Закону № 1058 із врахуванням відомостей персоніфікованого обліку та відомостей про сплату страхових внесків.
Втім, оскільки під час розгляду заяви позивача записи трудової книжки відповідачем не враховувалися з підстав недоліків її оформлення, а визначення тривалості стажу є дискреційними повноваженнями позивача, суд першої інстанції правильно вважав вимоги позивача про зобов`язання врахувати певні періоди його роботи на підставі відомостей трудової книжки, що не досліджувалася під час обчислення стажу позивача через встановлення недоліків її оформлення, такими, що не підлягають задоволенню через їх передчасність, та, із врахуванням встановлення протиправності неврахування трудової книжки та ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України з метою забезпечення захисту порушеного права позивача вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 27.08.2025 із врахуванням відомостей трудової книжки серії НОМЕР_1 .
Щодо вимог позивача про зобов`язання врахувати до пільгового стажу за списком № 2 періодів навчання з 01.09.1982 по 27.06.1985 та проходження військової служби з 10.11.1985 по 17.12.1987, періодів роботи з 01.07.1985 по 01.11.1985, з 24.02.1988 по 06.11.1990, з 15.11.1990 по 12.04.1991, з 01.06.1991 по 12.10.1992, з 20.10.1992 по 01.09.1998, з 27.07.1999 по 15.09.2004, з 03.10.2005 по 25.08.2010, з 01.10.2010 по 25.10.2010, з 27.10.2010 по 08.09.2011, з 16.09.2011 по 01.04.2014, з 02.04.2014 по 27.08.2025, суд зазначає наступне.
Згідно із записами трудової книжки НОМЕР_1 , позивач працював в період з 01.07.1985 по 01.11.1985 за професією електрозварник ручної зварки на Дружківському ордену Леніна машинобудівному заводі імені 50 річчя Радянської армії (записи № 2,3), з 24.02.1988 по 06.11.1990 за професією електрозварник ручної зварки на Дружківському майданчику Краматорської дільниці в Краматорському Спеціалізованого управління «Укренергочермет» (записи № 5,6), з 15.11.1990 по 12.04.1991 за професією електрозварник ручної зварки у Краматорському виробничому кооперативі «Байкал» (записи № 7,8), з 01.06.1991 по 12.10.1992 за професією електрогазозварник в спеціалізованому проектно-конструкторському бюро з модернізації та технології ремонту устаткування (записи № 9, 10), з 20.10.1992 по 01.09.1998 за професією електрозварник ручної зварки у Дружківському заводі газової апаратури (записи 11-13), з 27.07.1999 по 15.09.2004 за професією електрогазозварник у ЗАТ «СтройУком» (записи 16-18), з 03.10.2005 по 25.08.2010 за професією газозварник у ЗАТ «Сантехмонтаж», Російська федерація (записи 19, 20), з 01.10.2010 по 25.10.2010 за професією електрогазозварник у ТОВ СП «СтройУком» (записи 21, 22), з 27.10.2010 по 08.09.2011 за професією електрозварник ручної зварки у ВАТ «Дружківський машинобудівний завод» (записи 23-25), з 16.09.2011 по 01.04.2014 за професією електрогазозварник у ТОВ «Спецшляхбудтехніка» (записи 27, 28), з 02.04.2014 по 27.08.2025 за професією електрогазозварник у ТОВ «Донбаська екскаваційна компанія» (записи 29-31).
Згідно з формою РС Право період з 27.10.2010 по 08.09.2011 врахований відповідачем до пільгового стажу як робота за списком № 2, з огляду на що в задоволенні вимог щодо цього періоду слід відмовити.
Під час вирішення питання про обґрунтованість неврахування решти спірних періодів суд виходить із такого.
У період роботи позивача за професією електро(газо)зварник, починаючи з липня 1985 року були чинними:
Список N 2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та пільгових розмірах, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, розділ ХХХІІ Загальні професії якого включав професії газозварника та електрозварника; 
Список N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, розділ ХХХІІІ Загальні професії якого включав професії: електрозварника ручного зварювання (23200000-19906), електрогазозварника, зайнятого на різці та ручній зварці, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах і застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки (23200000-19756), електрозварника на автоматичних і напівавтоматичних машинах, зайнятого зваркою в середовищі вуглекислого газу, на роботах з застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах (23200000-19905) та газозварника (23200000-11620);
Список N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, розділ XXXIII Загальні професії (23200000) якого включав професії: газозварника (23200000-11620), електрозварника ручної зварки (23200000-19906), електрогазозварника, зайнятого на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки (23200000-19756), електрозварника на автоматичних і напівавтоматичних машинах, зайнятого зваркою в середовищі вуглекислого газу, на роботах з застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах (23200000-19905);
Список N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою КМУ від 16.01.2003 № 36, розділ XXXIII Загальні професії (у всіх галузях господарства) якого включав професії: газозварника (33), електрогазозварника, зайнятого різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки (33), електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайнятого зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах (33), електрозварника ручного зварювання (33);
Список N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою КМУ від 24.06.2016 № 461, розділ XXXIII Загальні професії (у всіх галузях господарства) якого включає професії: газозварника; електрогазозварника, зайнятого різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки; електрозварника на автоматичних та напівавтоматичних машинах, зайнятого зварюванням у середовищі вуглекислого газу, на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах, електрозварники ручного зварювання.
Із врахуванням положень п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах мають право працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць.
Згідно з п.п. 2, 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 № 383 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731), працівник має право на призначення пільгової пенсії за умови підтвердження шкідливих умов праці працівника та виконання робіт в умовах, передбачених відповідним Списком, протягом повного робочого дня. При цьому, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
Наведені в трудовій книжки записи про роботу позивача на роботах зі шкідливими умовами праці не містять відомостей про зайнятість позивача на таких роботах протягом повного робочого дня, записи про роботу за професією електрогазозварника в період з 11.06.1991 по 12.10.1992, з 27.07.1999 по 15.09.2004, з 01.10.2010 по 25.10.10, з 16.09.2011 по 01.04.2014, з 02.0.2014 по 27.08.2025 не містять відомостей про зайнятість різанням та ручним зварюванням, на напівавтоматичних машинах, а також автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки або на автоматичних та напівавтоматичних машинах із зварюванням у середовищі вуглекислого газу або на роботах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки, а також на напівавтоматичних машинах, що визначено діючими на час занятості Списком № 2, з огляду на що, із врахуванням положень Порядку № 637, позивач мав надати уточнюючі довідки задля підтвердження його права на призначення пенсії на пільгових умовах на підтвердження зайнятості протягом повного робочого дня та уточнення умов праці за час виконання робот за професією електрогазозварник.
Аналогічні висновки про необхідність надання відомостей про зайнятість протягом повного робочого дня наведені в постанові Верховного Суду від 22.10.2025 у справі 200/7392/24 та підлягають застосуванню судом першої інстанції згідно з приписами ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України.
З огляду на зазначене, окружний суд дійшов вірного висновку про правомірність неврахування відповідачем до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи позивача з 24.02.1988 по 06.11.1990, з 15.11.1990 по 12.04.1991, з 01.06.1991 по 12.10.1992, з 27.07.1999 по 15.09.2004, з 03.10.2005 по 25.08.2010, з 01.10.2010 по 25.10.2010, з 16.09.2011 по 01.04.2014, з 02.04.2014 по 27.08.2025, що свідчить про відсутність підстав для задоволення вимог позивача в цій частині.
Рішення місцевого суду не оскаржено позивачем.
Щодо періодів роботи позивача з 01.07.1985 по 01.11.1985 та з 20.10.1992 по 01.09.1998, то на підтвердження зайнятості протягом зазначених періодів роботи на роботах, що надають право на призначення пенсії на пільгових умовах позивачем надано довідки ПрАТ «Грета» від 03.12.2021 № 63к та ПАТ «Дружківський машинобудівний завод» від 04.01.2022 № 23/1.
Відповідно до довідки ПрАТ «Грета» від 03.12.2021 № 63к, позивач працював протягом повного робочого дня з 20.10.1992 по 01.09.1998 (5 років 10 місяців 11 днів) за професією електрозварник ручного зварювання, що передбачена списком № 2 розділ ХХХІІІ, код 23200000-19906, що затверджений постановою КМУ від 11.03.194 № 162. В довідці зазначено про зміну назви Дружківським заводом газової апаратури та кранів згідно з Рішенням Дружківської міської ради від 20.10.1993 № 427/6 к на ВАТ «ТОР», зміну назви на підставі розпорядження міської ради від 07.04.1995 № 218 на ВАТ «Дружківський завод газової апаратури», на підставі розпорядження міської ради від 11.12.1995 № 805 на українсько-російське відкрите акціонерне товариство «Дружківський завод газової апаратури», реорганізацію з 01.08.2007 згідно з наказом від 16.07.2007 № 102 у ВАТ «ГРЕТА», реорганізацію з 10.04.2017 згідно з наказом від 09.04.2012 № 56 у ПАТ «Грета», реорганізацію з 07.11.2017 згідно з наказом від 07.11.2017 № 109 у ПрАТ «Грета». Довідку підписано генеральним директором та головним бухгалтером, підписи скріплено печаткою товариства.
Відомості цієї довідки не враховано відповідачем через відсутність підписів 3 відповідальних осіб та відсутність відомостей про атестацію робочих місць.
Суд зазначає, що згідно з положеннями Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою КМУ від 01.08.1992 № 442 та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 №41, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку №442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
Отже, можна зробити висновок, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до пункту 2 ст. 114 Закону № 1058.
При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
Суд констатує, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Тотожна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19.02.2020 по справі №520/15025/16-а.
Суд також не приймає до уваги посилання відповідача на відсутність на довідці підписів трьох відповідальних осіб, оскільки, не зважаючи на те, що форма довідки, затверджена додатком № 5 до Порядку № 637, передбачає наявність підписів трьох осіб - директора, головного бухгалтера та начальника відділу кадрів, зазначеним порядком не встановлено передумовою її дійсності наявність всіх трьох підписів. Згідно з пунктом 23 Порядку № 637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності). Оскільки довідку ПрАТ «Грета» підписано уповноваженими особами товариства - роботодавця позивача, суд вважає протиправним неврахування цієї довідки під час обчислення пільгового стажу позивача.
Отже, відповідачем протиправно не враховано до пільгового стажу позивача за Списком № 2 період роботи позивача з 20.10.1992 по 01.09.1998.
Згідно з довідкою ПАТ «Дружківський машинобудівний завод» від 04.01.2022 № 23/1 позивач працював у ВАТ «Дружківський машинобудівний завод» у період з 01.07.1985 по 01.11.1985 (4 місці) та протягом повного робочого дня виконував роботи за професією електрозварник ручного зварювання, що передбачені Списком № 2, що затверджений постановою ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173. У довідці зазначено про перейменування Дружківського ордену Леніна машинобудівного заводу імені 50річчя Радянської армії у ВАТ «Дружківський машинобудівний завод» на підставі наказу Міністерства вугільної промисловості України від 28.06.1996 № 299 та розпорядження Дружківського виконкому від 05.11.1996 № 800 та перейменування подальшому ВАТ «Дружківський машинобудівний завод» у ВАТ «Дружківський машинобудівний завод» згідно з наказом від 24.05.011 № 184.
Відомості цієї довідки не прийнято відповідачем через наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців запису про припинення ПАТ «Дружківський машинобудівний завод» з 26.03.2025 без визначення правонаступника, через що, за позицією відповідача, пільговий стаж позивача має підтверджуватися у відповідності до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фону України від 10.11.2006 № 18-1.
Суд вважає протиправним неврахування відповідачем довідки ПАТ «Дружківський машинобудівний завод» від 04.01.2022 № 23/1 з наведених відповідачем підстав, оскільки її видано до припинення діяльності товариством, а тому неврахування до пільгового стажу за списком № 2 періоду роботи позивача з 01.07.1985 по 01.11.1985 є неправомірним.
Таким чином, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про протиправність неврахування відповідачем до пільгового стажу за списком № 2 під час вирішення питання про призначення позивачу пенсії періодів роботи позивача з 01.07.1985 по 01.11.1985 та з 20.10.1992 по 01.09.1998 та наявність підстав для задоволення вимог позивача про зобов`язання врахувати зазначені періоди до пільгового стажу за Списком № 2.
Щодо вимог позивача про врахування до пільгового стажу періоду навчання з 01.09.1982 по 27.06.1985 та періоду проходження військової служби з 10.11.1985 по 17.12.1987, суд зазначає наступне.
Згідно з дипломом № НОМЕР_4 , позивач 01.09.1982 вступив до середнього професійно-технічного училища № 38 м. Дружківки Донецької області та 17.07.1985 закінчив повний курс середнього професійно-технічного училища за професією електрогазозварник та здобув середню освіту, 26.07.1985 екзаменаційною комісією позивачу присвоєно кваліфікацію електрогазозварник 4 розряду.
Згідно з військовим квитком НОМЕР_3 , позивача 10.11.1985 призвано на військову службу, 17.12.1987 - звільнено в запас. 
Згідно з протоколом розрахунку стажу Форми РС-право, до страхового стажу позивача зараховано періоди з 01.09.1982 по 17.07.1985 та з 10.11.1985 по 17.12.1987.
З огляду на висновок суду про наявність підстав для врахування до пільгового стажу за списком № 2 періоду зайнятості позивача з 01.07.1985 по 01.11.1985, якому передувало навчання позивача у закладі професійно-технічної освіти з 01.09.1982 по 17.07.1985 та за яким слідував період проходження військової служби з 10.11.1985 по 17.12.1987, зазначені періоди також підлягають врахуванню до пільгового стажу на підставі ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» та п. 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій від 03.08.1972 № 590, як період, що передував періоду роботи за шкідливими праці з 01.07.1986 по 01.11.1985 та період, що слідував за періодом роботи за шкідливими праці. Отже, відповідачем протиправно не враховано зазначені періоди до пільгового стажу позивача.
Враховуючи неправильне визначення у трудовій книжці періоду навчання позивача (в трудовій книжці зазначено з 01.09.1982 по 27.06.1985, в той час як згідно з дипломом такий період становить з 01.09.1982 по 17.07.1985) та висновки суду про наявність підстав для зарахування цього періоду до пільгового стажу роботи, на підставі ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд першої інстанції вірно вважав за необхідне зобов`язати відповідача врахувати до пільгового стажу за списком № 2 період навчання з 01.09.1982 по 17.07.1985 (згідно з дипломом № НОМЕР_5 ) та період проходження військової служби з 10.11.1985 по 17.12.1987.
Встановлення судом протиправності неврахування під час обчислення страхового стажу відомостей трудової книжки через встановлення недоліків її оформлення та неврахування до пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи з 01.09.1982 по 27.06.1985, з 01.07.1985 по 01.11.1985, з 10.11.1985 по 17.12.1987 та з 20.10.1992 по 01.09.1998 є підставою для висновку про неправильне обчислення відповідачем тривалості пільгового стажу позивача під час розгляду заяви про призначення пенсії, що свідчить про обґрунтованість вимог позивача про визнання протиправним та скасування рішення від 03.09.2025 № 052630003060.
Із врахуванням викладеного в цьому рішенні, окружний суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 27.08.2025 із врахуванням відомостей трудової книжки серії НОМЕР_6 та зарахуванням до пільгового стажу за Списком № 2 періодів з 01.09.1982 по 27.06.1985, з 01.07.1985 по 01.11.1985, з 10.11.1985 по 17.12.1987 та з 20.10.1992 по 01.09.1998
У задоволенні вимог позивача про зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах слід відмовити, оскільки обчислення тривалості стажу входить до дискреційних повноважень відповідача, а суд у межах розгляду справи наділений повноваженнями здійснити правомірність проведеного обчислення та дотримання вимог законодавства під час його проведення.
Отже, заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню частково.
Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 26 листопада 2025 року у справі № 200/7552/25 – залишити без змін.
Повне судове рішення – 23 квітня 2026 року.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук