Справа № 686/35606/25
Провадження № 2/686/956/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2026 року 
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: 
головуючої - судді Павловської А.А.,
з участю секретаря судового засідання Солдатової К.В.,
позивача за первісним і відповідача за зустрічним позовами ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 ,
представника відповідачки за первісним і позивачки за зустрічним позовами ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Хмельницький цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, –

ВСТАНОВИВ:
1. Стислий виклад позицій сторін
В грудні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, в якому просив суд розподілити спільне з відповідачкою майно, а саме транспортного засобу марки CITROEN модель C4 Picasso, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , у спосіб присудження йому з відповідачки грошової компенсації в розмірі 124505,48 грн., залишивши за ОСОБА_4 одноосібне право власності на вищевказаний транспортний засіб.
В обґрунтування вимог зазначив, що в 2020 році між ним та  ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб. Оскільки сторони вирішили розірвати шлюб, постало питання поділу їхнього спільного майна. За час перебування у шлюбі ними було придбано транспортний засіб марки CITROEN модель C4 Picasso, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 . Добровільної згоди про поділ майна сторони досягти не можуть, тому позивач звернувся до суду із зазначеним позовом і просить його задовольнити.
ОСОБА_4 звернулася до суду з зустрічним позовом, в якому просила в порядку розподілу спільного майна стягнути з ОСОБА_1 на її користь грошову компенсацію, що становить вартості транспортного засобу марки CITROEN модель C4 Picasso, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , в розмірі 124505,48 грн., залишивши за ОСОБА_1  одноосібне право власності на вищевказаний транспортний засіб.
В обґрунтування вимог зустрічного позову зазначила, що дійсно в 2020 році між нею та ОСОБА_1 було зареєстровано шлюб. За час перебування у шлюбі ними було придбано транспортний засіб марки CITROEN модель C4 Picasso, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 . Наразі сторони разом не проживають, шлюб фактично припинився, шлюбні відносини не підтримуються, спільне господарство не ведеться, наявна потреба в розподілі спільного майна в судовому порядку, оскільки його не вдалося розподілити добровільно. 
Позивач за первісним позовом – відповідач за зустрічним позовом в судовому засіданні вимоги первісного позову підтримав, просив його задовольнити. Проти вимог зустрічного позову заперечив, просив в їх задоволенні відмовити. Додатково пояснив, що між ним та дружиною було досягнуто домовленості про те, що авто залишається в її користуванні, а в разі потреби вона надаватиме авто в користування чоловікові. Однак згодом вона відмовила в наданні авто, після чого було подано зазначений позов до суду. Пізніше відповідачка пропонувала забрати в неї авто, однак позивачеві воно вже не потрібне, оскільки він користується службовим транспортом.
Представник позивача за первісним позовом – відповідача за зустрічним позовом в судовому засіданні вимоги первісного позову підтримав, просив його задовольнити. Проти вимог зустрічного позову заперечив, просив в їх задоволенні відмовити. Додатково зазначив, що спірне авто є неподільним майном, тому має бути виділене одному з подружжя. Оскільки позивачеві воно не потрібне, а відповідачці може бути потрібне в зв`язку з тим, що з нею залишилися малолітні діти, тому доцільно виділити авто саме їй з присудженням відповідної компенсації позивачеві.
Представник відповідачки за первісним позовом – позивачки за зустрічним позовом в судовому засіданні проти первісного позову заперечив, зустрічний позов підтримав повністю та просив задовольнити. Зазначив, що спірне авто набув саме позивач, оформив на власне ім`я, відповідачка не хоче оформляти його на себе, не потребує його і майже ніколи ним не користувалася, на відміну від позивача. Авто дійсно стоїть біля її будинку, але ніхто ним не користується, крім того, воно перебуває в такому технічному стані, що ним наразі неможливо користуватися. Вона неодноразово пропонувала чоловікові забрати авто, він відмовлявся. Вона перебуває в декретній відпустці, здійснює догляд за двома дітьми, не має ані можливості, ані бажання займатися обслуговуванням авто. У неї наявні лише два джерела доходів: державна допомога по народженню дітей та аліменти на утримання дітей. Таким чином, в заявлений у первісній позовній заяві спосіб реалізувати рішення, якби воно було ухвалено на користь позивача, неможливо. 
2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі
Ухвалою від 09.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення сторін.
11.12.2025 представником позивача за первісним позовом – відповідачем за зустрічним позовом подано до суду клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Ухвалою від 15.12.2025 розгляд справи продовжено за правилами загального позовного провадження.
08.01.2026  ОСОБА_4 подала до суду зустрічний позов.
22.01.2026 ухвалою суду зустрічний позов у справі прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним, в підготовчому засіданні оголошено перерву для ознайомлення позивача із зустрічним позовом та забезпечення його права на подання відзиву на нього. 
27.01.2026 представником позивача за первісним позовом – відповідачем за зустрічним позовом подано відзив на зустрічний позов. 
17.02.2026 ухвалою суду підготовче провадження у справі закрито, призначено до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні 18.03.2026 розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог.
3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Встановлено, що 22.08.2020 між ОСОБА_1 та  ОСОБА_4 Хмельницьким МВ ДРАЦСу Центрально-Західного міжрегіонального управління 
Міністерства юстиції (м. Хмельницький) був зареєстрований шлюб (арк. спр. 16). 
В сторін є двоє малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк. спр. 135 – 136). Діти проживають з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 (арк. спр. 15, 137). ОСОБА_4 перебуває відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (арк. спр. 138), її доходи складаються з виплат від Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради в сумі 8000 грн. на місяць (арк. спр. 139 – 142); позивач також сплачує аліменти на користь відповідачки на утримання дітей, що сторони визнають.
Під час перебування в шлюбі, 07.10.2020 ОСОБА_1 та  ОСОБА_4 придбали за договором купівлі-продажу транспортний засіб марки CITROEN модель C4 Picasso, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , зареєструвавши авто на позивача як титульного власника (арк. спр. 17 – 18, 21, 47 – 63). Сторони оцінюють його вартість на час розгляду справи в 249010,97 грн.
Наразі спірним автомобілем ніхто зі сторін не користується, він перебуває поруч із будинком, де мешкає відповідачка (арк. спр. 89 – 101, 120 – 128).
4. Мотивована оцінка аргументів сторін, порушення прав, застосовані норми права 
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у вимогах первісного позову слід відмовити, зустрічний позов задовольнити з таких мотивів.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 60 ЦПК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Таким чином, придбаний сторонами у шлюбі автомобіль належить їм на праві спільної сумісної власності.
Згідно з ч. 1 ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Таким чином, сторони мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання спірним авто, поділ якого є предметом первісного та зустрічного позовів у зазначеній справі, однак не можуть самостійно дійти згоди щодо цього.
Згідно ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
В силу ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Іншої домовленості, шлюбного договору у сторін немає.
Згідно ч.ч. 1, 2, 4 – 5 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.
ОСОБА_1 є титульним власником автомобіля. ОСОБА_4 не згодна на набуття у власність спірного авто, водночас згодна на присудження їй грошової компенсації замість її частки у праві спільної сумісної власності на нього. 
Крім того, викладені в первісному позові доводи позивача щодо того, що він не має доступу до авто, спростовані в ході судового розгляду справи його ж власними поясненнями щодо того, що він має ключ від зазначено автомобіля і відповідачка пропонувала йому забрати авто, оскільки не планує ним користуватися. 
Суд також бере до уваги ту обставину, що ОСОБА_4 здійснює догляд за двома малолітніми дітьми, її дохід складається лише з допомоги на дітей та аліментів на їх утримання, тож сплатити компенсацію за частку в авто вона не має можливості інакше, аніж з коштів, які мають бути використані виключно в інтересах дітей, що було б безумовно помилковим. Водночас ОСОБА_1 , як він неодноразово стверджував в ході розгляду справи, перебуває на військовій службі, а відтак має стабільний офіційний дохід, який є очевидно вищим від доходів непрацюючої дружини, тому має змогу сплатити їй відповідну компенсацію.
Відтак суд доходить висновку, що в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя слід відмовити, а зустрічний позов – задовольнити, стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 грошову компенсації вартості транспортного засобу марки CITROEN модель C4 Picasso, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , в розмірі 124505,48 грн., залишивши за ОСОБА_1 одноосібне право власності на зазначений транспортний засіб.
5. Судові витрати
Судові витрати позивача за первісним – відповідача за зустрічним позовом компенсації не підлягають в зв`язку з відмовою в первісному позові. Судові витрати відповідачки за первісним – позивачки за зустрічним позовом у справі складаються із судового збору в сумі 1064,96 грн., які в силу ч. 1 т. 141 ЦПК України слід стягнути на її користь з відповідача за зустрічним позовом. В частині витрат ОСОБА_4 на правничу допомогу розподіл судових витрат не здійснюється, оскільки її представник суду пояснив, що докази їх понесення будуть подані після ухвалення рішення суду.
На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 265 ЦПК України, суд –
УХВАЛИВ:

В первісному позові  ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя відмовити.
Зустрічний позов задовольнити.
В порядку поділу спільного майна  ОСОБА_1 та ОСОБА_4 стягнути з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 грошову компенсації вартості транспортного засобу марки CITROEN модель C4 Picasso, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , в розмірі 124505,48 грн. (сто двадцять чотири тисячі п`ятсот п`ять гривень 48 копійок), залишивши за ОСОБА_1 одноосібне право власності на транспортний засіб марки CITROEN модель C4 Picasso, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 1064,96 грн. судового збору.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Дата складення повного тексту рішення суду – 27.03.2026.

Суддя: