Справа № 183/1539/26
№ 1-кп/183/222/26
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2026 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку спрощеного провадження матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026047350000024 від 05.02.2026 відносно:
ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Миколаївка Самарівського району Дніпропетровської області, громадянки України, маючої середню освіту, офіційно непрацюючу, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

До Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12026047350000024 відносно ОСОБА_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.
В тексті обвинувального акту викладено клопотання прокурора про розгляд даного обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні у зв`язку з тим, що ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодна на розгляд обвинувального акта за її відсутності.
Обвинувачена ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, повністю згодна із встановленими органом досудового розслідування обставинами скоєного нею кримінального проступку. Обвинувачена в присутності свого захисника - адвоката ОСОБА_4 ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 КПК України, подала письмову заяву про розгляд обвинувального акту відносно неї у спрощеному порядку.
Потерпіла ОСОБА_5 також подала заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні. 
Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
Враховуючи те, що обвинувачена  ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згодна з розглядом обвинувального акта, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт відносно неї без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Так, за результатами спрощеного провадження встановлено, що 01 лютого 2026 року, приблизно о 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 прийшла до раніше знайомої ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи на території домоволодіння у приміщенні сараю побачила велосипед марки «АИСТ 28» синього кольору. В цей момент у ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на заволодіння велосипедом марки «АИСТ 28» синього кольору який належить ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою.
Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 01 лютого 2026 року приблизно о 12 годині 02 хвилині перебуваючи у вищезазначеному місці, діючи умисно, із корисливих мотивів, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, шляхом зловживання довірою, попросила у ОСОБА_5 велосипед марки «АИСТ 28» синього кольору який належить останній, під приводом користування та пообіцяла повернути.
Однак ОСОБА_6 заздалегідь розуміла, що повертати велосипед марки «АИСТ 28» синього кольору не буде, тим самим ввела в оману ОСОБА_5 , яка, нічого не підозрюючи про протиправні наміри, надала вищевказаний велосипед.
Після цього, ОСОБА_6 взяла у руки вказаний велосипед та доводячи свій умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою до кінця, продала велосипед марки «АИСТ 28» синього кольору, який належить ОСОБА_5 , чим спричинила останній матеріальну шкоду на суму 3826 гривень 6б копійок.
Умисні дії  ОСОБА_3  кваліфіковано за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірю (шахрайство). 
З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченої  ОСОБА_3 у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), при обставинах, встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, а дії  ОСОБА_3 обґрунтовано кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставиною, яка пом`якшує покарання суд визнає - щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченої, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.
При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує те, що остання вину визнала повністю, на обліку у лікарів не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно. 
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про те, що обвинуваченій слід призначити покарання у межах санкції ст. 190 КК України, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід по даному кримінальному провадженню не застосовувався.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.
На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 190 КК України та призначити їй покарання у виді громадських робіт строком 200 (двісті) годин.
Запобіжний захід ОСОБА_3 у кримінальному провадженні не обирався. 
Речовий доказ по кримінальному провадженню :
-велосипед марки «АИСТ» – вважати повернутим за належністю потерпілій ОСОБА_5 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя            ОСОБА_1