Справа №587/3964/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Степаненко О. А.	
Номер провадження 33/816/1083/26 	Суддя-доповідач Колодяжний А. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

14 квітня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Колодяжний А. О., з участю секретаря судового засідання Кислої Ю.М., захисника Шевченка Д.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Шевченка Дмитра Сергійовича на постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 9 березня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - 

установив:

Постановою судді Сумського районного суду Сумської області від 9 березня 2026 року, ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП і підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Згідно з цією постановою ОСОБА_1 8 серпня 2025 року о 22:50 год в с. Нижня Сироватка на 17 км автодороги 191511 керував транспортним засобом Nissan X-Trail д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мовлення. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу Драгер 6810 та у медичній установі відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху. 
В апеляційній скарзі захисник Шевченко Д.С. просить скасувати постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 9 березня 2026 року, а провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення.
В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує на те, що огляд ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, проведений з істотним порушенням встановленого законом порядку та вимог статті 266-1 КУпАП, відтак всі додані до протоколу докази є недопустимими, а сам протокол складений не уповноваженою особою. Також вважає недоведеним факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, встановлення поліцейськими у відповідності до вимог інструкції ознак алкогольного сп`яніння. Звертає увагу і на відсутність в матеріалах справи акту огляду, відомостей про його відсторонення від керування транспортним засобом. 
До апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, однак він був представлений своїми захисниками – адвокатом Коваленко Т.В., яка приймала участь у судовому засіданні 3 квітня 2026 року, та адвокатом Шевченком Д.С., який приймав участь у судовому засіданні 14 квітня 2026 року.
До початку апеляційного розгляду від юридичної компанії «Прасолов та партнери» на електронну пошту Сумського апеляційного суду надійшли два документи у форматі PDF під назвами «клопотання про зупинення провадження у справі» та «клопотання про відкладення розгляду справи», складені від імені особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та підписані кваліфікованим електронним підписом адвоката Шевченка Д.С.
У судовому засіданні 3 квітня 2026 року захисник Коваленко Т.В. підтримала вказані клопотання.
Апеляційний суд розглянув вказані клопотання та відмовив у їх задоволенні, пославшись на те, що нормами КУпАП не передбачено підстав для зупинення провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 130 КУпАП, а оскільки ОСОБА_1 повідомлявся про розгляд справи, його участь в апеляційному перегляді не є обов`язковою, і під час апеляційного перегляду він був представлений професійним адвокатом, то підстав для відкладення розгляду справи не було. Зважаючи вказане та строки апеляційного перегляду, передбачені статтею 294 КУпАП, апеляційний суд вирішив продовжити розгляд справи, однак не погодившись із рішенням суду захисник Коваленко Т.В. заявила головуючому відвід.
Після вирішення відводу захисник Коваленко Т.В. в судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена. Захисник Шевченко Д.С. вважав за можливе розглянути справу у відсутність захисника Коваленко Т.В. через її зайнятість у іншій справі. 
До початку судового засідання від юридичної компанії «Прасолов та партнери» на електронну пошту Сумського апеляційного суду надійшов документ у форматі PDF під назвою «клопотання про відкладення розгляду справи», складений від імені особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та підписаний кваліфікованим електронним підписом адвоката Шевченка Д.С.
Апеляційний суд розглянув вказане клопотання та відмовив у його задоволенні, пославшись на те, що подана апеляційна скарга містить конкретні доводи щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваного рішення, які підлягають перевірці судом апеляційної інстанції та на які суд зобов`язаний надати оцінку незалежно від особистої участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, у судовому засіданні брав участь захисник, що свідчить про належну реалізацію права на захист, а жодних доказів поважності причин неявки ОСОБА_1 до апеляційного суду не надано, як і не доведено неможливість його участі у розгляді справи, у тому числі з використанням засобів дистанційного зв`язку. Разом із цим апеляційний суд звернув увагу і на те, що підпис від імені ОСОБА_1 , що містився у цьому документі, є візуально ідентичним з іншими підписами від імені ОСОБА_1 , які були в інших документах у справі, що свідчить про їх можливе механічне відтворення шляхом копіювання з іншого документа, а не про власноручне підписання. За таких обставин були відсутні підстави беззаперечно вважати, що зазначене клопотання дійсно підписане ОСОБА_1 та відображає його особисте волевиявлення.
Вислухавши доводи апеляційної скарги захисника Шевченка Д.С., перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.
Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в статті 251 КУпАП.
Як зазначено в статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Адміністративна відповідальність за частиною першою статті 130 КУпАП передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Отже, у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, яке проявилось у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підлягає доведенню факт керування особою транспортним засобом, наявність ознак алкогольного сп`яніння, пропозиція пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та факт відмови водія від проходження зазначеного огляду.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом, наявності ознак алкогольного сп`яніння, та відмові пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського з правовою кваліфікацією таких дій за частиною першою статті 130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, та окрім протоколу, об`єктивно підтверджується наступними доказами.
Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду у лікарні.
Відеозаписами з технічних засобів поліцейських, на яких зафіксовано обставини встановлення особи водія, яким виявився ОСОБА_1 , ознак алкогольного сп`яніння, відмови останнього пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу та виявлення бажання пройти такий в медичному закладі, після прибуття в який ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду в ньому, складення протоколу та ознайомлення з його змістом ОСОБА_1 . 
Відеозаписи події правопорушення всупереч доводів захисника є об`єктивними доказами у справі і не залежать від суб`єктивного сприйняття будь-якою особою певних подій, а засвідчують, що у даній справі мала місце належна правова процедура та законний алгоритм дій поліцейських, у тому числі і щодо забезпечення ними можливості проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку. Ці відеозаписи містять усі суттєві обставини, що підлягають з`ясуванню і встановленню під час розгляду справи в суді, зокрема: 1) підтвердження факту керування особою керування транспортним засобом; 2) вимога поліцейського до водія пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння; 3) відмова особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння. При цьому, незважаючи на те, що відеозапис безпосередньо і не містить відео керування ОСОБА_1 транспортним засобом, однак останній і сам цього не заперечував при спілкуванні з поліцейськими, повідомивши, що «їхав сам з с. Н. Сироватка, хтось його підрізав і він з`їхав з дороги». На місці події був присутній представник ВСП, який і повідомив поліцейським про обставини зупинення ОСОБА_1 та виявлення в нього ознак алкогольного сп`яніння. Будь-які інші особи, які б гіпотетично могли керувати транспортним засобом, і заявляли б про це на відео відсутні.
Окрім цього, про наявність у працівника поліції обґрунтованих та об`єктивних підстав вважати, що ОСОБА_1 підлягав огляду на стан сп`яніння, свідчили ознаки, що відповідають приписам п. 2-4 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а питання встановлення наявності (чи відсутності) ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення огляду водія транспортного засобу, відноситься до компетенції поліцейського, тому відповідні доводи апеляційної скарги захисника не можуть бути прийнятими до уваги.
Отже, наведених вище доказів достатньо, щоб на їх підставі прийти до однозначного висновку, що ОСОБА_1 8 серпня 2025 року о 22:50 год керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. 
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, тому огляд на стан сп`яніння повинен був проводитися згідно вимог статті 266-1 КУпАП, а не статті 266 КУпАП, уповноваженою на це особою, а не працівниками поліції, то такі не заслуговують на увагу з огляду на таке.
У відповідності до частини першої статті 15 КУпАП, за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху військовослужбовці несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах.
З матеріалів справи слідує, що 8 серпня 2025 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом Nissan X-Trail д.н.з. НОМЕР_1 поза межами території будь-якої військової частини, був в цивільному одязі. При цьому будь-яких доказів про те, що на цей час ОСОБА_1 безпосередньо виконував військовий обов`язок не надано і з пояснень останнього, які зафіксовані на відеозаписі не убачається. Не повідомляв про такі і представник ВСП, який також був на місці події
Отже, як водій транспортного засобу ОСОБА_1 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП і його огляд на стан алкогольного сп`яніння мав проводитись за правилами, передбаченими статтею 266 КУпАП поліцейськими. 
У той же час, стаття 266-1 КУпАП регулює порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння військовослужбовців за вчинення військових адміністративних правопорушень, визначених главою 13 Б КУпАП.
Також є неприйнятними і доводи апеляційної скарги в тій частині, що працівниками поліції не був складений акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки такий документ складається тільки у випадку проходження водієм відповідного огляду. У разі встановлення стану сп`яніння цей акт долучається до протоколу про адміністративне правопорушення, а інший вручається водію.
У даному випадку водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та виявив бажання відразу пройти такий огляд в медичному закладі, однак після прибуття відмовився від проходження огляду і в закладі охорони здоров`я.
Інші доводи апелянта мають формальний характер та не спростовують встановлених обставин, а також того, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.
Не може взяти до уваги апеляційний суд і доводи захисника про застосування при накладенні стягнення положень статті 69 КК за аналогією закону, оскільки застосування норм матеріального права за аналогією не передбачено КУпАП і крім того захисник не навів жодних визначених у статті 34 КУпАП або ж статті 66 КК України пом`якшуючих обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості правопорушення. 
Таким чином, у ході розгляду справи не встановлено істотних порушень норм матеріального та процесуального права, які дають підстави для скасування або зміни оскарженої постанови, а тому апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу захисника Шевченка Д.С. слід залишити без задоволення.
Керуючись статтею 294 КУпАП, -

постановив:

Постанову судді Сумського районного суду Сумської області від 9 березня 2026 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Шевченка Дмитра Сергійовича на цю постанову – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  А. О. Колодяжний